Справа № 354/81/26
Провадження № 2/354/278/26
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
(заочне)
30 березня 2026 року м. Яремче

Яремчанський міський суд Івано-Франківської області в складі:
головуючої судді: Ваврійчук Т.Л.
за участю секретаря судового засідання: Римарук-Штим`як М.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Яремче в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» (надалі- ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ») звернулося до суду з позовом до відповідачки ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором №1364957 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 11.03.2024 у розмірі 6900,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що 11.03.2024 між Товариством з обмеженою відповідальністю «СЕЛФІ КРЕДИТ» (надалі- ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ») та ОСОБА_1 був укладений в електронній формі договір №1364957 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» згідно з умовами якого первісний кредитор надав відповідачці кредит у розмірі 1500,00 грн на строк 360 днів, а остання зобов`язалася повернути кредит та сплатити проценти за користування ним у визначені договором строки. ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» свої зобов`язання за кредитним договором №1364957 від 11.03.2024 виконало в повному обсязі та надало відповідачці грошові кошти в обумовленому розмірі у безготівковій формі шляхом їх перерахування на вказану позичальником платіжну картку. Водночас ОСОБА_1 належним чином не виконувала умов кредитного договору, внаслідок чого утворилася заборгованість за кредитом. 18.12.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та позивачем укладено договір факторингу №18/12/24, відповідно до якого ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» набуло право вимоги до відповідачки за договором №1364957 від 11.03.2024 у розмірі 6900,00 грн, з яких: 1500,00 грн –заборгованість за тілом кредиту; 5400,00 грн – заборгованість за процентами. Із урахуванням наведеного позивач, як новий кредитор, просить стягнути з відповідачки на його користь вказану заборгованість за кредитним договором, а також понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2662,40 грн.
Ухвалою Яремчанського міського суду Івано-Франківської області від 26.01.2026 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням (викликом) сторін. За клопотанням позивача витребувано у АТ КБ «ПриватБанк» докази у справі. 
Ухвалою суду від 19.03.2026 відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. 
Представник позивача у судове засідання не з`явився, проте у прохальній частині позовної заяви міститься клопотання про розгляд справи у відсутності представника ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення позивач не заперечує.
Відповідачка ОСОБА_1 у судове засідання повторно не з`явилася, не повідомивши причин неявки, хоча про день та час судового розгляду повідомлялася належним чином, шляхом направлення ухвали про відкриття провадження у справі та судових повісток про виклик за зареєстрованим місцем проживання, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення АТ «Укрпошта» з відміткою «вручено особисто». Відзиву на позовну заяву до суду не подавала.
Суд вважає, що відповідачка про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомила, а тому відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, справу слід вирішити на підставі наявних доказів та постановити заочне рішення.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглянув справу у відсутності сторін без фіксації судового процесу технічними засобами. 
Перевіривши та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного.
Згідно з ч.1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Судом встановлено, що 11.03.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 укладено в електронній формі договір №1364957 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort», який підписаний відповідачкою із використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором Е282.
Відповідно до умов п.п.1.1-1.4, 2.1, 2.2 вказаного договору Товариство надало відповідачці кредит у розмірі 1500,00 грн на строк 360 днів, у безготівковій формі шляхом їх перерахування на рахунок Споживача, уключаючи використання реквізитів електронного платіжного засобу споживача № НОМЕР_1 , а ОСОБА_1 зобов`язалася повернути одержані у кредит кошти, оплатити проценти за користування ним та виконати інші обов`язки, передбачені договором. Дата надання кредиту: 11.03.2024. Згідно п.1.4 договору періодичність платежів зі сплати процентів-кожні 30 днів. Детальні терміни (дати) повернення кредиту та сплати процентів визначені в Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит. 
Пунктом 1.5 договору визначено тип процентна ставки-фіксована. За користування кредитом нараховуються проценти в наступному порядку та на таких умовах: п.1.5.1. Стандартна процентна ставка становить 2,5% в день та застосовується у межах строку кредиту, вказаного у п.1.3 цього договору; п.1.5.2. Знижена процентна ставка становить 0,01% в день та застосовується якщо Споживач як учасник Програми лояльності до 10.04.2024 або протягом календарних днів, що слідують за вказаною датою, сплатить кошти у сумі не менше суми першого платежу, визначеного у Графіку платежів. 
Відповідно до п.1.7 договору денна процентна ставка на дату укладення договору складає: п.1.7.1 за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 2,5% в день; п.1.7.2 за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 2,29% в день.
Згідно п.п.1.8-1.10 договору загальні витрати на дату укладення договору складають: п.1.8.1 за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 13500,00 грн; п.1.8.2за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 12379,50 грн; орієнтовна реальна річна процентна ставка на дату укладення договору складає: п.1.9.1. за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 90465,53% річних; п.1.9.2 за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 13702,21% річних; орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає: п.1.10.1 за стандартною ставкою за весь строк користування кредитом 15000,00 грн; п.1.10.2 за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки 13879,50 грн. 
Пунктом 4.1 договору визначено, що Товариство має право укладати договори щодо відступлення права вимоги за Договором або договори факторингу з будь-якою третьою особою без окремої згоди Споживача, але з обов`язковим повідомленням Споживача про таке відступлення протягом 10 робочих днів із дати такого відступлення.
Згідно із п.5.1 договору сторони домовились, що повернення кредиту та сплата процентів за користування кредитом включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, здіснюватимуться згідно Графіка платежів, крім випадку, визначеного в п.5.3 договору. 
Відповідно до п.п.7.1, 9.2 договору цей Договір укладається за допомогою ІКС Товариства, доступ до якої забезпечується Споживачу через вебсайт. Договір вважається укладеним з моменту його підписання електронними підписамиСторін та діє протягом строку, вказаного у п.1.3 включно, а у випадку, якщо після закінчення вказаного строку, за Договором будуть невиконані грошові зобов`язання, Договір продовжує діяти до повного виконання Споживачем зобов`язань за ним. Введення Споживачем коду одноразового ідентифікатора з метою підписання електронним підписом одноразовим ідентифікатором цього Договору створює підпис Споживача на Договорі та вважається направленням Товариству повідомлення про прийняття в повному обсязі умов цього Договору. 
Підписанням зазначеного договору відповідачка підтвердила, що перед укладенням цього договору їй була в чіткій та зрозумілій формі надана інформація: а) за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) відповідно до ст.9 Закону України «Про споживче кредитування»; б) вказана в ч.ч.1,2,4,5 ст.7 Закону України «Про фінансові послуги та фінансові компанії» та розміщена на вебсайті; вона ознайомлена з Правилами, повністю розуміє їх, приймає і погоджується з ними (п.9.6 договору). 
У підписаному ОСОБА_1 електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е282 Графіку платежів, який є Додатком №1 до договору №1364957 від 11.03.2024, сторони погодили графік розрахунків у якому зазначено: дату видачі кредиту-11.03.2024; дату повернення кредиту-06.03.2025; кількість днів у розрахунковому періоді-360; загальну вартість кредиту-13879,50 грн, з яких: 1500,00 грн - сума кредиту, 12379,50 грн-проценти за користування кредитом; реальну річну проценту ставку у розмірі 13702,21%; загальну вартість кредиту-13879,50 грн. 
До матеріалів справи також долучено Паспорт споживчого кредиту, підписаний позичальником електронним підписом одноразовим ідентифікатором Е282, відповідно до якого сума кредиту становить 1500,00 грн; строк кредитування-360 днів; мета отримання кредиту- споживчі (особисті) потреби; спосіб та строк надання кредиту-шляхом перерахування Кредитодавцем грошових коштів за реквізитами платіжної картки, зазначеної споживачем; стандартна процентна ставка, відсотків річних-915% річних (2,50% в день); знижена процентна ставка-3,66% річних (0,01% в день); тип процентної ставки-фіксована; загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом-13500,00 грн; загальні витрати за кредитом за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки-12379,50 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною ставкою-15000,00 грн; орієнтовна загальна вартість кредиту для споживача за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки-13879,50 грн; реальна річна процентна ставка, за стандартною ставкою: 90465,53%; реальна річна процентна ставка за стандартною процентною ставкою з урахуванням періоду застосування зниженої процентної ставки-13702.21%.
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» виконало свої зобов`язання за кредитним договором №1364957 від 11.03.2024, надавши відповідачці грошові кошти у сумі 1500,00 грн що підтверджується листом ТОВ «ПЕЙТЕК» №220250708-156 від 08.07.2025, яке повідомило, що надає послуги з переказу грошових коштів в національній валюті без відкриття рахунків. 
Між ТОВ «ПЕЙТЕК» та ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» укладено договір про організацію переказу грошових коштів №03052022-1 від 03.05.2022 на виконання якого було успішно перераховано кошти на платіжну картку клієнта 11.03.2024 у сумі 1500,00 грн маска картки: НОМЕР_1 .
18.12.2024 між первісним кредитором ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» (Клієнт) та ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» (Фактор) укладено договір факторингу №18/12/24 відповідно до п.п. 1.1, 1.2 якого на умовах, встановлених цим Договором та у відповідності до гл.73 ЦК України, Фактор набуває Права Вимоги 

від Клієнта та сплачує Клієнту за відступлення Прав Вимог Фінансування у сумі, що дорівнює ціні Договору у порядку та у строки встановлені цим Договором, а Клієнт відступає (передає) Факторові права грошової вимоги до Боржників за Кредитними договорами (Портфель Заборгованості) внаслідок чого Фактор заміняє Клієнта у Кредитних договорах, що входять до Портфеля Заборгованості та набуває прав грошових вимог Клієнта за цими Кредитними договорами, включаючи право вимагати від Боржників належного виконання всіх грошових та інших зобов`язань Боржників за Кредитними договорами. 
Відповідно до п. 6.2.3 договору факторингу Права Вимоги переходять до Фактора після підписання Сторонами Акту приймання-передачі Реєстру Боржників за формою Додатку 2 цього Договору та оплати Фактором суми Фінансування у строки, передбачені п.7.2 Договору, після чого Фактор стає Кредитором по відношенню до Боржників стосовно їх заборгованостей за Кредитними договорами. 
Фінансування (ціна договору) складає 1790099,84 грн. Фактор сплачує Клієнту суму Фінансування у безготівковій формі, шляхом перерахування Клієнту грошових коштів у сумі, що зазначена у п.7.1 договору, на вказаний у реквізитах цього Договору рахунок, протягом 2 робочих днів з дати підписання Сторонами цього Договору. (п.п. 7.1, 7.2 договору).
Згідно Витягу з Акту приймання-передачі Реєстру Боржників від 18.12.2024 до Договору факторингу №18/12/24від 18.12.2024, ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» у повному обсязі прийняло реєстр боржників у кількості 3504 особи, зокрема щодо боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №1364957 від 11.03.2024 у розмірі заборгованості 6900,00 грн. 
Платіжною інструкцією №201 від 19.12.2024 підтверджується факт перерахування ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ`на рахунок ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» грошових коштів у сумі 1790099,84 грн в якості плати за відступлення права вимоги згідно Договору факторингу №18/12/24 від 18.12.2024. 
Із проведеного позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором №1364957 від 11.03.2024 вбачається, що станом на 06.03.2025 заборгованість ОСОБА_1 за вказаним договором становить 6900,00 грн, з яких 1500,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5400,00 грн – заборгованість за процентами за користування кредитом, які нараховані за весь строк кредитування у розмірі 1% від тіла кредиту у сумі 15,00 грн щоденно. Вказаним розрахунком також підтверджується, що позичальник протягом строку кредитування жодних платежів на погашення боргу за кредитом та процентами не здійснювала. 
АТ КБ «ПриватБанк» на виконання ухвали суду про витребування доказів листом від 27.02.2026 за №20.1.0.0.0/7-260223/86917-БТ направило на адресу суду виписку по банківському рахунку ОСОБА_1 за платіжною карткою № НОМЕР_2 за перід з 11.03.2024 по 14.03.2024 якою підтверджується факт зарахування на вказаний рахунок 11.03.2025 грошових коштів у сумі 1500,00 грн. 
До правовідносин, які виникли між сторонами, суд застосовує наступні норми права.
Частинами 1, 2 ст.509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Частиною першою ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч.1 ст.641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Пропозицією укласти договір є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису.
Згідно ч.ч.1,2 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави (ст.ст.1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Відповідно до ч.ч.1,3 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
Згідно ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.
За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.
Відповідно до ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), а також якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Частиною другою ст.639 ЦК України передбачено, що у разі якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09.09.2020 у справі №732/670/19, від 23.02.2020 у справі №404/502/18, від 07.10.2020 у справі № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується також Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».
У силу ч.1 ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання супровідних послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію»).
Згідно п.5 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до положень ст.11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Окрім того, відповідно до ч.12 ст.11 Закону України «Про електронну комерцію», електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному ст. 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним ст.12 цього Закону є оригіналом такого документа.
Стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначає, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: - електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; - електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; - аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Відповідно до п.6 ч.1 ст.2 Закону України «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
Відповідно до п.12 ч.1 ст.3 Закону України «Про електронну комерцію», одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.
Стаття 629 ЦК України встановлює, що договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання не допускається.
Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно ст.599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.
Відповідно до ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Частиною першою ст.625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом(ч.2 ст.625 ЦК України). 
Відповідно до положень ст.ст.512, 514 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно з ст.516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога) (ч.1 ст.1078 ЦК України).
Згідно з ч.1 ст.1082 ЦК України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
У постанові Верховного Суду від 07.02.2018 у справі №2-2035/11 викладено висновок, що тлумачення статті 516, частини другої статті 517 ЦК України свідчить, що боржник, який не отримав повідомлення про відступлення права вимоги іншій особі, не позбавляється обов`язку погашення боргу, а лише має право на сплату боргу первісному кредитору і таке виконання є належним.
Аналогічний висновок зроблено Верховним Судом у постанові від 23.02.2022 у справі №761/1543/20, у постанові від 19.01.2022 у справі №639/86/17, у постанові від 14.07.2021 у справі №554/8549/15-ц. 
Судом встановлено і підтверджується дослідженими доказами, що 11.03.2024 між ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» та ОСОБА_1 із дотриманням вимог діючого законодавства був укладений в електронній формі договір №1364957 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» за умовами якого відповідачка отримала кредит у сумі 1500,00 грн у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на вказану нею банківську картку на строк 360 днів - до 06.03.2025. 
У вказаному договорі сторони узгодили розмір кредиту, процентів, строк та умови кредитування, відповідальність за несвоєчасне виконання умов договору, тобто досягли згоди щодо всіх істотних умов договору. 
ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» у повному обсязі виконало свої зобов`язання за вказаним кредитним договором та надало відповідачці кредит у встановленому розмірі.
Натомість ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором у повному обсязі не виконала, внаслідок чого виникла заборгованість за кредитом.
Факт переходу права вимоги до ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором від ТОВ «СЕЛФІ КРЕДИТ» до позивача підтверджується вищезазначеним договором факторингу, актом приймання-передачі та платіжною інструкцією про проведення оплати новим кредитором коштів за цим договором на користь первісного кредитора, що відповідає вимогам ст.ст.1077, 1078 ЦК України.
Вказаний договір факторингу у встановленому порядку недійсним не визнаний, тому в силу положень ст.204 ЦК України, діє презумпція правомірності указаного правочину.
Таким чином, позивач належним чином підтвердив своє право вимоги до відповідачки за кредитним договором №1364957 від 11.03.2024. 
Згідно з вимогами ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). 
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України).
Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідачка у судове засідання не з`явилася, будь-яких доказів, які б спростовували наведений позивачем розрахунок заборгованості за кредитним договом чи підтверджували його погашення у строки, визначені договором на рахунок первісного чи нового кредитора та власного контррозрахунку боргу не надала, а тому такий розрахунок береться судом до уваги як розмір наявної заборгованості перед позивачем, а саме: заборгованості за тілом кредиту та процентами, яка, як перевірено судом, нарахована відповідно до вимог ст.8 Закону Укаїни «Про споживче кредитування» у межах строку кредитування. 
За таких обставин, суд на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що позовні вимоги ТОВ «УМ ФАКТОРИНГ» підлягають до задоволення шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості за договором №1364957 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 11.03.2024 у розмірі 6900,00 грн, з яких:1500,00 грн – заборгованість за тілом кредиту; 5400,00 грн – заборгованість по процентах.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідачки слід стягнути на користь позивача понесені ним документально підтверджені витрати на оплату судового збору в розмірі 2662,40 грн.
Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. 
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 76-81, 89, 141, 258-268, 273, 280-283, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» заборгованість за договором №1364957 про надання споживчого кредиту за продуктом «NewShort» від 11 березня 2024 року у розмірі 6900 (шість тисяч дев`ятсот) гривень 00 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ» сплачений судовий збір у сумі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві ) гривні 40 коп.
Копію рішення направити учасникам справи.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Івано-Франківського апеляційного суду.
Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «УМ ФАКТОРИНГ», місцезнаходження: 04060, вул.Ризька, 73-Г, офіс 7/1 м. Київ, код ЄДРПОУ 40274286.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 .
Повне судове рішення складено 30 березня 2026 року. 

Головуючий суддя: Тетяна ВАВРІЙЧУК