ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року 
м. Черкаси

Справа № 711/2731/25		
Провадження № 22-ц/821/242/26		
Категорія: 304090000 	  	

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – Василенко Л. І.,
суддів: Карпенко О. В., Новікова О. М.,

учасники справи:
позивач – Товариство з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал»,
відповідач – ОСОБА_1 ,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Черкаси апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Москвічова Андрія Сергійовича на заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 

в с т а н о в и в :

Описова частина
Короткий зміст позовних вимог

31 березня 2025 року ТОВ «Юніт Капітал» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги мотивувало тим, що 19.10.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 уклали Кредитний договір № 928518417 у формі електронного документа з використанням електронного підпису.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за Кредитним договором у повному обсязі, надало відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами у сумі 9 500,00 грн шляхом перерахування коштів на відповідну платіжну картку ОСОБА_1 .
Всупереч умов Договору № 928518417 від 19.10.2021 ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання належним чином не виконував, внаслідок чого утворилася заборгованість у розмірі – 9 857,88 грн.
28 листопада 2018 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Договір факторингу № 28/1118-01. У подальшому до Договору факторингу укладалися Додаткові угоди у тому числі щодо продовження терміну дії Договору факторингу.
05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» відступлено право грошової вимоги до відповідача за вказаним Кредитним договором.
06 березня 2025 року між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 060325-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 928518417 від 19.10.2021.
Загальна сума заборгованості відповідача перед позивачем, на момент подання позовної заяви, за спірним Кредитним договором, становить 9 857,88 грн, яка складається з: 6 896,26 грн - заборгованість по тілу кредиту; 2 961,62 грн - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
У зв`язку із вищевикладеним, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 928518417 від 19.10.2021 у розмірі 9 857,88 грн та судові витрати, а саме судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6 000,00 грн. 

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2025 року позовні вимоги задоволено. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Юніт Капітал» заборгованість за Кредитним договором № 928518417 від 19.10.2021, що складається із заборгованості за кредитом – у розмірі 6 896,26 грн та заборгованості за відсотками – у розмірі 2 961,62 грн; судові витрати у розмірі 2 422,40 грн та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6 000,00 грн, що разом складає – 18 280,28 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що матеріали справи свідчать про те, що грошові кошти у розмірі 9 500,00 грн надавалися відповідачу та були ним отримані. При укладенні Договору позичальник був ознайомлений з орієнтовною вартістю кредиту та загальними витратами по ньому. Укладаючи Договір, відповідач усвідомлював та підтвердив, що умови Договору для нього зрозумілі, відповідають його інтересам, є розумними та справедливими, крім того, він підтвердив, що отримав від позикодавця до укладення Договору всю необхідну інформацію, яка визначена Законом України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг».
З урахуванням викладеного та приймаючи до уваги, що відповідач не виконав належним чином зобов`язання щодо погашення заборгованості за Кредитним договором в обумовлені строки, суд першої інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «Юніт Капітал» підлягають до задоволення. 

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
Доводи особи, яка подала апеляційну скарги

01 грудня 2025 року, не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 – адвокат Москвічов А. С. подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2025 року та постановити нове, яким в задоволенні позовних вимог ТОВ «Юніт Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором № 928518417 від 19.10.2021 відмовити в повному обсязі. 
В обґрунтування апеляційної скарги вказав, що в матеріалах справи відсутнє підтвердження, що саме ці Правила, які додано до позовної заяви, розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи Кредитний договір, а тому такий доказ не мав бути прийнятий судом першої інстанції як належний доказ по справі. 
Вважає, що нарахування відсотків у тому розмірі, які просить стягнути позивач є необґрунтованими, оскільки вони є явно завищеними та не відповідають засадам справедливості, добросовісності та розумності.
Крім того, зазначив, що наданий позивачем розрахунок не є зведеними документами, не погоджений з відповідачем та не підтверджений первинними обліковими бухгалтерськими документами.
Звернув увагу, що позивачем до суду першої інстанції не надано належних та допустимих доказів факту відступлення права грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором, а тому відсутні правові підстави для задоволення позовних вимог Товариства, оскільки воно є неналежним позивачем.
Щодо витрат на правничу допомогу, зазначив, що їх розмір має бути співмірним зі складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт та ціною позову, а тому вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правничу допомогу є перевищеним.

Відзив на апеляційну скаргу 

19.12.2025 від ТОВ «Юніт Капітал» на адресу Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» надійшов відзив на апеляційну скаргу.
У відзиві зазначається, що при заповненні Заявки на кредит відповідач особисто обрав для себе суму кредиту, строк кредитування та мав змогу ознайомитись з Правилами перед підписанням Договору, так і після його укладення.
Крім того, зауважило, що згідно з матеріалами справи, відповідач виконував умови Кредитного договору, здійснюючи часткові платежі, що свідчить про те, що ОСОБА_1 усвідомлював існування даного Договору та визнавав його зобов`язання перед кредитодавцем, таким чином підтверджуючи факт укладання та розуміння його умов. 
Щодо переходу права вимоги за Кредитним договором до позивача, зазначило, що передача права вимоги відбулась в момент укладення Договору факторингу. Проте, відповідно до умов Договору факторингу, передача права вимоги здійснюється не за самим Договором, а за реєстрами, які є Додатками до нього. 
Вказало, що подані позивачем договори факторингу, протоколи погодження та витяги з реєстру прав вимоги самі по собі є достатніми для підтвердження заявлених позовних вимог, а тому просить рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2025 року – залишити без змін.

Фактичні обставини справи

19 жовтня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 928518417 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на суму 9 500,00 грн (а.с. 44 зворотній бік – 43 зворотній бік). 
Пунктом 1.2. Договору визначено, що кредит надавався строком на 84 дні.
Строк дії Договору обчислювався з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань (п. 1.3 Договору).
Пункт 1.4. Договору передбачав, що нарахування процентів за користування кредитом здійснювалося в розмірі 251,85 відсотків річних, що становить 0,69 відсотків в день від суми кредиту за час користування ним.
Невід`ємною частиною цього Договору є Правила та Паспорт споживчого кредиту, що надано Позичальнику до укладення Договору (п. 4.1. Договору).
Відповідно до п. 4.2. Договору сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису, позичальник використовує як електронний підпис одноразовий ідентифікатор, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
У паспорті споживчого кредиту продукту «КОМФОРТ» до Договору № 928518417 від 19.10.2021 зазначені умови кредитування, які надаються ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» (а.с. 39-40).
В матеріалах справи наявна копія платіжного доручення № 81798583-e69d-4684-9047-4b30ba72ad7d від 19.10.2021 на суму 9 500,00 грн, згідно з яким ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» здійснило переказ коштів згідно Договору № 928518417 від 19.10.2021 на платіжну картку № 4149-60ХХ-ХХХХ-8121 (а.с. 52). 
28 листопада 2018 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Договір факторингу № 28/1118-01, відповідно до умов якого (п. 2.1) клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 55 -58).
28 листопада 2019 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року, за умовами якої строк дії основного Договору визначений до 31 грудня 2020 року (а.с. 61).
31 грудня 2020 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу №28/1118-01, за умовами якої строк дії основного Договору визначений до 31 грудня 2021 (а.с. 62 – 65).
31 грудня 2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 27 до договору факторингу №28/1118-01, за умовами якої строк дії основного Договору визначений до 31 грудня 2022 (а.с. 67).
31 грудня 2022 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 31 до Договору факторингу №28/1118-01, за умовами якої строк дії основного Договору визначений до 31 грудня 2023 року (а.с. 68).
31 грудня 2023 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» укладено Додаткову угоду № 32 до Договору факторингу №28/1118-01, за умовами якої строк дії основного Договору визначений до 31 грудня 2024 року (а.с. 69).
Отже, відповідно до вказаних додаткових угод строк дії Договору факторингу № 28/1118-01 від 28 листопада 2018 року неодноразово продовжувався.
Відповідно до копії реєстру прав вимоги № 172 від 08 лютого 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» набуло право вимоги до відповідача на суму 11 857,88 грн (а.с. 70 – 71).
05 серпня 2020 року між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого, у п. 2.1, визначено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором (а.с. 72 – 74 зворотній бік).
Додатковими угодами № 2 від 03 серпня 2021 року та № 3 від 30 грудня 2022 року ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» домовилися про продовження строку дії Договору факторингу № 05/0820-01, за умовами яких строк дії основного Договору визначений до 31 грудня 2024 року (а.с. 11,12).
Відповідно до копії реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до відповідача на суму 9 857,88 грн (а.с 13 – 14).
06.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 060325-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 928518417 (а.с. 15 – 18).
Відповідно до копії реєстру прав вимоги від 06 березня 2025 року позивач набув право вимоги до відповідача на суму 9 857,88 грн (а.с. 20 – 21).
Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 060325-У від 06.03.2025 клієнт передав, а фактор прийняв Реєстр Боржників в кількості 804, після чого, з урахуванням п. 1.2. Договору факторингу № 060325-У від 06.03.2025, від клієнта до фактора переходять Права вимоги заборгованості від боржників і фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей (а.с. 22).

Мотивувальна частина
Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно зі ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно з ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08 грудня 1983 року у справі «Axen v. Germany», заява №8273/78, рішення від 25 квітня 2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява № 64336/01).
Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 статті 6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.
Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.
Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції даним вимогам закону відповідає.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заповненням анкети-заяви позичальник підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Договір про надання кредиту підписаний відповідачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора. Таким чином, у вказаному Кредитному договорі сторонами погоджено всі істотні умови щодо суми і строку кредиту, сплати відсотків за користування кредитними коштами, розміру і типу процентної ставки.
Суд вказав, що первісний кредитор свої зобов`язання надати грошові кошти виконав в повному обсязі, що підтверджується копіями платіжних доручень. Відповідачем не виконано умови Кредитного договору в частині своєчасності сплати боргу.
Апеляційний суд погоджується з такими висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Як вбачається з матеріалів справи, 19.10.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_1 було укладено Договір № 928518417 у формі електронного документа з використанням електронного підпису, відповідно до умов якого відповідачу надано кредит на суму 9 500,00 грн.
У відповідності до п. 1.1. цього Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальникові Кредит на суму 9 500,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути Кредит та сплатити проценти Кредитодавцю відповідно до умов, зазначених у цьому Договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Комфорт» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
Кредит надається строком на 84 дні (п. 1.2. Договору).
Згідно п. 1.3. Договору строк дії Договору обчислюється з моменту його укладення сторонами та до закінчення строку на який надано кредит, але в будь-якому разі Договір діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань.
Договір № 928518417 від 19.10.2021 підписаний відповідачем за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором МNV58KM7, який відправлений на номер мобільного телефону 19.10.2021 15:32 та введений у відповідне поле в інформаційно-телекомунікаційній системі товариства 19.10.2021 15:33. Невід`ємними частинами Кредитного договору визначено Паспорт кредиту та Графік платежів.
19.10.2021 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» перерахувало грошові кошти в сумі 9 500,00 грн на банківську картку № НОМЕР_1 , яка визначена в заявці на отримання грошових коштів в кредит, що підтверджується платіжним дорученням № 81798583-e69d-4684-9047-4b30ba72ad7d від 19.10.2021, електронним повідомленням АТ «ТаскомБанк» № 3980/47.1.-БТ від 08.08.2024.
Відповідно до Графіку платежів, який є Додатком № 1 до Договору № 928518417 від 19.10.2021, сторони погодили, що загальна вартість кредиту складає 12 957,44 грн та включає в себе витрати за кредитом у вигляді процентів за користування кредитом в розмірі 3 457,44 грн та суму (тіло) кредиту в розмірі 9 500,00 грн. 
В паспорті споживчого кредиту продукту «Комфорт» міститься інформація про основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, інформація щодо орієнтовної реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача, порядок повернення кредиту та інші умови. Умови кредитування аналогічні умовам, погодженим сторонами у Договорі № 928518417 від 19.10.2021.
Згідно до положень ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася (ч. 2 ст. 639 ЦК України).
Абзац 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі.
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
У п. 5 ч. 1 ст. 3 приведеного Закону визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію» електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору.
При цьому, одноразовий ідентифікатор це алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію. Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти догові (п. 12 ч. 1 ст. 3 ЗУ «Про електронну комерцію»).
За змістом ч. ч. 3, 4, 6 ст. 11 приведеного Закону електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.
Відповідно до ч. 12 ст. 11 цього Закону електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі.
Статтею 12 даного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Таким чином, укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку, електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, вище встановленими обставинами справи підтверджується факт укладення між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ОСОБА_2 . Договору № 928518417 від 19.10.2021.
Крім того, за приписами ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню.
Матеріали справи не містять та відповідачем не надано доказів щодо спростування презумпції правомірності Договору № 928518417 від 19.10.2021. Зазначений Договір недійсним не визнано.
При цьому, встановлення обставин, за яких цей правочин може бути визнаний недійсним (оспорюваний) за відсутності оспорення або визнання його недійсним у встановленому законом порядку, не входить у межі дослідження під час розгляду справи про стягнення заборгованості за кредитним договором, а тому відповідні обставини не можуть бути підставою для відмови у задоволенні позову, оскільки це суперечитиме презумпції правомірності правочину, визначеному ст. 204 ЦК України.
Поряд з викладеним судом встановлено, що матеріали справи містять Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 з додатковими угодами до нього від 28.11.2019 № 19, від 31.12.2020 № 26 та від 31.12.2021 № 27, що є підтвердженням переходу права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до ТОВ «Таліон Плюс». 
Згідно п. 2.1. укладеного Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язуєтьс їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених договором.
Відповідно до п. 1.3. Договору факторингу під правом вимоги розуміються всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Відтак, Договором факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 встановлено, що предметом відступлення за ним є, в тому числі, вимоги, які виникнуть у клієнта в майбутньому (майбутня вимога), при цьому, перелік кредитних договорів, за якими здійснюється відступлення, наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги. Такі додатки до договору є невід`ємною частиною Договору факторингу.
Відповідно до п. 8.2. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 строк дії Договору закінчується 28 листопада 2019 року.
28.11.2019 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 19 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії Договору закінчується 31 грудня 2020 року. При цьому, всі інші умови Договору залишились без змін.
31.12.2020 ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» уклали Додаткову угоду № 26 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої Договір факторингу викладено у новій редакції. Строк дії Договору визначено до 31 грудня 2021 року. В даній Додатковій угоді Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 сторони дійшли згоди викласти текст Договору у новій редакції, проте, його дата укладення залишена як 28 листопада 2018 року та № 28/1118-01.
31.12.2021 між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» було укладено Додаткову угоду № 27 до Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, відповідно до якої строк дії Договору продовжено до 31 грудня 2022 року. При цьому, інші умови Договору залишились без змін, відповідно до Договору факторингу в редакції від 31 грудня 2020 року.
Пунктом 1.2. Договору визначено, що перелік кредитних договорів наводиться у відповідних додатках до договору, а саме реєстрах прав вимоги.
В той же час, відповідно до п. 1.5. Договору факторингу, Реєстр прав вимоги означає перелік Прав вимоги до Боржників, що відступається за Договором. Форма вказаного Реєстру наведена в Додатку № 1 до Договору.
Пунктом 2.1. Розділу 2 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 передбачено, що згідно умов Договору клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим Договором.
Тобто, предметом Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, є відступлення прав вимоги, зазначених у відповідних Реєстрах прав вимоги.
Відповідно до витягу з Реєстру прав вимоги № 172 від 08.02.2022, укладеного ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» на виконання Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, право вимоги відступається за Договором № 928518417 від 19.10.2021, боржник ОСОБА_1 , загальна сума заборгованості 11 857,88 грн. 
Таким чином, Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 є рамковою угодою, оскільки він підтверджує згоду двох сторін співпрацювати протягом визначеного проміжку часу, а саме з 28 листопада 2018 року по 31 грудня 2022 року.
Щодо доводів апеляційної скарги про недоведеність факту відступлення права вимоги, слід зазначити наступне.
Пункт 2.1.1.6. Договору № 928518417 від 19.10.2021 передбачав, що Кредитодавець має право укласти договір відступлення права вимоги за Договором або договір факторингу з будь-якою третьою особою.
ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» відступило дійсне право вимоги до ТОВ «Таліон Плюс», оскільки з урахуванням визначених строків дії цього Договору та Додаткових угод до нього, його виконання здійснювалось не одномоментно, а протягом всього часу його дії.
Тобто, право вимоги за Кредитним договором № 928518417 від 19.10.2021 перейшло до ТОВ «Таліон Плюс» - 08 лютого 2022 року, відповідно до підписання сторонами Реєстру прав вимоги № 17.
Підписанням Реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним Реєстром прав вимоги.
Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 містить підписи сторін, які підтверджують укладення Договору та перехід права вимоги від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до фактора - ТОВ «Таліон Плюс».
Відповідно до п. 5.3.3. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 визначено, що ТОВ «Таліон Плюс» має право розпоряджатися правом вимоги на свій власний розсуд, в тому числі відступати право вимоги на користь третіх осіб.
При цьому, слід зазначити, що вищезазначений Договір факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, у встановленому законом порядку не визнавався недійсним та не є предметом спору в даній справі.
05.08.2020 між ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» укладено Договір факторингу № 05/0820-01, відповідно до умов якого, у п. 2.1. визначено, що клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних Реєстрах прав, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Додатковими угодами № 2 від 03.08.2021 та № 3 від 30.12.2022 ТОВ «Таліон Плюс» та ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» домовилися про продовження строку дії Договору факторингу № 05/0820-01, за умовами яких строк дії основного Договору визначений до 31.12.2024.
Відповідно до копії реєстру прав вимоги № 10 від 31 липня 2023 року ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» набуло право вимоги до відповідача на суму 9 857,88 грн.
06.03.2025 між ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» та позивачем укладено Договір факторингу № 060325-У, відповідно до умов якого позивачу відступлено право грошової вимоги до відповідача за Кредитним договором № 928518417.
Відповідно до копії реєстру прав вимоги від 06.03.2025 позивач набув право вимоги до відповідача на суму 9 857,88 грн.
Згідно Акту прийому-передачі Реєстру Боржників за Договором факторингу № 060325-У від 06.03.2025 від ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» до позивача перейшло право вимоги до відповідача на загальну суму 9 857,88 грн, з яких заборгованість по тілу кредиту 6 896,26 грн та по відсоткам 2 961,62 грн.
Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства.
Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять його умови. Договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За змістом ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 512 ЦК України визначено підстави заміни кредитора у зобов`язанні, зокрема пунктом 1 частини першої цієї статті передбачено, що кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
За приписами ч. 1 ст. 517 ЦК України первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч. 1 ст. 519 ЦК України).
Межі обсягу прав, що переходять до нового кредитора, можуть встановлюватися законом і договором, на підставі якого здійснюється перехід права. Обсяг і зміст прав, які переходять до нового кредитора є істотними умовами цього договору.
Відповідно до приписів ст. 1078 ЦК України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Майбутня вимога вважається переданою фактору з дня виникнення права вимоги до боржника. Якщо передання права грошової вимоги обумовлене певною подією, воно вважається переданим з моменту настання цієї події.
У цих випадках додаткове оформлення відступлення права грошової вимоги не вимагається.
З зазначеної норми права вбачається, що відступлення права вимоги може здійснюватися лише стосовно дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 березня 2021 року у справі № 906/1174/18 зроблено висновок, що правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання.
Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні.
В постанові від 18.10.2023 у справі № 905/306/17 Верховний Суд дійшов висновку, що для підтвердження факту відступлення права вимоги, фінансова компанія як заінтересована сторона повинна надати до суду докази переходу права вимоги від первісного до нового кредитора на кожному етапі такої передачі. Належним доказом, який засвідчує факт набуття прав вимоги за кредитним договором, є належно оформлені та підписані договори про відступлення права вимоги, реєстр договорів, права вимоги за якими відступаються, за умови, що він містить дані за кредитним договором, а також докази на підтвердження оплати за договором (постанови Верховного Суду від 29.06.2021 у справі № 753/20537/18, від 21.07.2021 у справі № 334/6972/17, від 27.09.2021 у справі № 5026/886/2012).
Відповідно до п. 1.4. Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018, «Борг» - означає суми грошових коштів, належні до сплати клієнту боржниками за кредитними договорами, включаючи суми кредиту, процентів за користування кредитом, та будь-які інші суми, що належать до сплати клієнту за кредитними договорами, які нараховані або можуть бути нараховані клієнтом на день набуття цим договором зобов`язальної сили.
Згідно п. 1.3. наведеного Договору під правом вимоги розуміється всі права клієнта за кредитними договорами, в тому числі права грошових вимог до боржників по сплаті суми боргу за кредитними договорами, строк платежу за якими настав, а також права вимоги, які виникнуть в майбутньому.
Розділом 4 Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 регламентовано порядок відступлення права вимоги, в якому п. 4.1. передбачає, що право вимоги переходить від Клієнта до Фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог по формі, встановленій у відповідному додатку. Підписанням реєстру прав вимоги сторони засвідчують передачу права вимоги до боржників в повному обсязі, за відповідним реєстром права вимоги.
Надана копія Договору факторингу № 28/1118-01 від 28.11.2018 містить підписи сторін, які підтверджують укладення Договору та перехід права вимоги від клієнта - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», до фактора - ТОВ «Таліон Плюс».
Копія Договору факторингу № 05/0820-01 від 05.08.2020 містить підписи сторін, які підтверджують укладення договору та перехід права вимоги від ТОВ «Таліон Плюс» до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс».
Аналогічним чином право вимоги за Кредитним договором відступлено ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» на користь ТОВ «Юніт Капітал» (Договір факторингу № 060325-У від 06.03.2025).
Відтак, доводи скаржника про те, що позивач не надав доказів переходу до нього права вимоги до боржника ОСОБА_1 за Кредитни договором № 928518417 є необґрунтованими, а копії Договорів факторингу та Реєстрів прав вимоги, на думку колегії суддів, є належними та допустимими доказами відступлення права вимоги у спірних правовідносинах.
Колегія суддів звертає увагу, що скаржник не заперечує щодо укладання Кредитного договору № 928518417 від 19.10.2021 та отримання кредитних коштів.
Оскільки, в матеріалах справи міститься копія Кредитного договору, який підписано відповідачем одноразовим ідентифікатором, тобто погоджено умови отримання кредитних коштів та відповідальність за порушення погоджених умов, а також підтверджено отримання відповідачем кредитних коштів, відсутні докази повернення отриманого кредиту, колегія суддів апеляційного суду приходить до висновку про відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не впливають на правильність і обґрунтованість судового рішення в оскаржуваній його частині.
Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що постановлене у справі рішення є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування за наведеними у скарзі доводами колегія суддів не вбачає, оскільки його доводи суттєвими не являються, носять суб`єктивний характер, не відповідають обставинам справи і правильності висновків суду не спростовують.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної або касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки апеляційний суд дійшов висновку про залишення рішення суду першої інстанції без змін, питання про розподіл судових витрат не вирішується.
Керуючись ст. ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Москвічова Андрія Сергійовича – залишити без задоволення.
Заочне рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 05 червня 2025 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.
Текст постанови складено 23 березня 2025 року.

Головуючий   Л. І. Василенко

 Судді:         О. В. Карпенко

О. М. Новіков