Номер провадження: 22-ц/813/1340/26 
Справа № 521/15831/25
Головуючий у першій інстанції Сегеда О.М.
Доповідач Кострицький В. В.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.02.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:
головуючого - Кострицького В.В.,
суддів Назарової М.В., Лозко Ю.П.,
розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення (виклику) учасників справи (в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України) апеляційну скаргу Міньковської Анастасії Володимирівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» на ухвалу Хаджибейського районного суду міста Одеси від 30 вересня 2025 року, постановлену у складі судді Сегеди О.М., у приміщенні того ж суду,
у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки,-
установив:
Короткий зміст обставин справи
У вересні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» звернулось до Хаджибейського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.
Позов мотивовано тим, що 05 серпня 2008 року між Закритим акціонерним товариством «ОТІ баню» та ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір № ML-502/132/2008, відповідно до умов якого Банк надав позичальнику кредит в сумі 55 000 доларів США.
Для забезпечення виконання зобов?язань позичальника за кредитним договором між Закритим акціонерним товариством «ОТП банк» та ОСОБА_2 було укладено Договір іпотеки № PML-502/132/2008, посвідчений 05 серпня 2008 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу - Чепелєвою Т.В., зареєстрований в реєстрі за номером 3273.
У зв?язку з непогашенням в повному обсязі заборгованості за Кредитним договором заборгованість боржника перед кредитором складає 1 274 993,82 гривень, з яких: заборгованість за тілом кредиту - 1 104 709, 50 грн; заборгованість за процентами - 170 284, 32 грн;
Зазначений розмір заборгованості підтверджується Додатком до Договір про відступлення права вимоги посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Івановою О.П., з рестровим № 141 та відповідним розрахунком заборгованості.
Станом на дату звернення до суду вищевказані суми заборгованості погашені не були.
Короткий зміст судового рішення
Ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси від 30 вересня 2025 року вказану позовну заяву повернуто позивачу.
Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, що ухвалою суду від 18.09.2025 позовна заява була залишена без руху з підстав не сплати судового збору. Для усунення недоліків позовної заяви судом був наданий термін строком 10 днів з дня отримання копії ухвали Хаджибейського районного суду міста Одеси. Станом на 30 вересня 2025 року від позивача жодних заяв або клопотань на виконання вказаної ухвали суду не надійшло, відповідно суд вважає, що позовна заява підлягає поверненню.
Доводи апеляційної скарги
Не погодившись з ухвалою суду про повернення позовної заяви Міньковська Анастасія Володимирівна, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» звернулася з апеляційною скаргою, в якій просить суд скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.
Зазначає, що судом допущено порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного тлумачення закону та постановлення незаконного рішення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 18 вересня 2025 ухвалою Хаджибейського районного суду міста Одеси постановлено про залишення без руху позовної заяви та надати позивачу строк для усунення зазначених недоліків.
Ухвалу про залишення позовної заяви без руху доставлено позивачу 19.09.2025 року через підсистему ЄСТС «Електронний суд».
Отже, Судом І інстанції та чинним законодавством України встановлено, що Клопотання про усунення недоліків може бути подано Позивачем до 29.09.2025 року включно. Клопотання про усунення недоліків з додатками подано до Суду І інстанції 29.09.2025 року засобами поштового зв?язку. Отже Клопотання про усунення недоліків були подані в межах, встановлених судом, процесуального строку.
Отже, суд постановив оскаржувану ухвалу без повного з`ясування обставин справи з неправильною оцінкою наданих доказів.
Щодо явки сторін
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Згідно із п. 6 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо повернення заяви позивачеві.
Вказані особливості встановлюються у ст. 369 ЦПК України, а саме відповідно до ч. 2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37-40 частини 1 статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Згідно із частиною тринадцятою статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, апеляційний розгляд вказаної справи здійснено в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику сторін.
Позиція апеляційного суду
Заслухавши суддю-доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справу необхідно направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, з огляду на таке.
Згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.
Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 ЦПК України).
За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Судові процедури повинні бути справедливими, тому особа не може бути безпідставно позбавлена на захист свого порушеного права, оскільки це буде порушенням права на справедливий суд, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, наданих сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.
Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Згідно з частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до положень ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (факті), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч. 1 ст. 77 ЦПК України).
Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України).
У частині першій ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Згідно з положеннями ст.ст. 185-187 ЦПК України, суддя, отримавши позовну заяву, перевіряє дотримання позивачем вимог статей 175 і 177 ЦПК України щодо форми та змісту позовної заяви.
Статтею 175 ЦПК України встановлено ряд вимог, яким повинна відповідати позовна заява.
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху (ч. 2 ст. 185 ЦПК України).
Відповідно до ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст. 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені ст.ст. 175, 177 ЦПК України, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Відповідно до ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Звертаючись до суду із вказаним позовом позивачем не було сплачено судовий збір за звернення до суду.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2025 року позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки залишено без руху та запропоновано заявнику усунути недоліки не пізніше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.
Ухвала судді Хаджибейського районного суду м. Одеси від 18 вересня 2025 року була отримана позивачем через підсистему ЄСІТС «Електронний суд» 19 вересня 2025 року.
Ухвалою Хаджибейського районного суду м. Одеси від 30 вересня 2025 позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» повернуто позивачеві.
02.10.2025 від Міньковської Анастасії Володимирівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви, разом з квитанцією про сплату судового збору. Вказана заява подана засобами пошт ового зв`язку 29.09.2025 (а.с. 59).
Так, згідно зі статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.
У статті 129 Конституції України закріплені основні засади судочинства. Ці засади є конституційними гарантіями права на судовий захист.
Відповідно до ст. 120 ЦПК України, строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом.
Відповідно до ст. 121 ЦПК України, суд має встановлювати розумні строки для вчинення процесуальних дій. Строк є розумним, якщо він передбачає час, достатній, з урахуванням обставин справи, для вчинення процесуальної дії, та відповідає завданню цивільного судочинства.
Згідно вимог ст. 123 ЦПК України, перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.
Відповідно до ч. 3 ст. 124 ЦПК України, якщо закінчення строку припадає на вихідний, святковий чи інший неробочий день, останнім днем строку є перший після нього робочий день.
Відповідно до ч. 6 ст. 124 ЦПК України строк не вважається пропущеним, якщо до його закінчення заява, скарга, інші документи чи матеріали або грошові кошти здані на пошту чи передані іншими відповідними засобами зв`язку.
Як вбачається з матеріалів справи Товариство з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» отримало ухвалу про залишення скарги без руху 19.09.2025 (а.с. 51), якою було надано 10 денний строк з дня отримання копії ухвали для усунення її недоліків, та на протязі десяти днів, а саме 29.09.2025 здала на пошту заяву про усунення недоліків разом з оригіналом квитанції про сплату судового збору, що підтверджується поштовим трекінгом 0303700235095, таким чином вимоги вищевказаної ухвали суду першої інстанції вважаються виконаними в межах встановленого десятиденного строку.
Тому, висновки суду першої інстанції про те, що Товариством з обмеженою відповідальністю «Він Фінанс» не виконано вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху та не усунуто недоліків позовної заяви, є передчасними.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала суду не відповідає вищезазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки ухвалу постановлено не у відповідності до вимог процесуального права.
Виходячи з вищезазначеного, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги Міньковської Анастасії Володимирівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» є обґрунтованими, а тому вона підлягає задоволенню.
За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції на стадію вирішення питання про відкриття провадження.
Загальний висновок суду за результатами розгляду апеляційної скарги
Відповідно до ч.6 ст.374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно з п.4 ч.1 ст.379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
За вказаних обставин, колегія суддів дійшла висновку про скасування ухвали суду з направленням справи до суду першої інстанції для вирішення питання про відкриття провадження.
Керуючись ст.ст. 368, 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
ухвалив:
Апеляційну скаргу Міньковської Анастасії Володимирівни, яка діє в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІН ФІНАНС» - задовольнити.
Ухвалу Хаджибейського районного суду міста Одеси від 30 вересня 2025 року - скасувати, направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя       В.В. Кострицький

Судді         М.В. Назарова

Ю.П. Лозко