441/2176/25 2/441/175/2026	

Р І Ш Е Н Н Я
І м е н е м У к р а ї н и
05.02.2026 Городоцький районний суд Львівської області у складі:
головуючої судді Малахової-Онуфер А.М.
за участю секретаря судового засідання Стебеляк А.-А.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Городок Львівської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Городоцької міської ради Львівської області, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська районна державна адміністрація, ОСОБА_3 про визнання недійсними розпорядження та Державного акта на право приватної власності на землю, скасування запису про державну реєстрацію, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, -

в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , 15.10.2025 звернулися в суд з позовом до Городоцької міської ради Львівської області, треті особи Головне управління Держгеокадастру у Львівській області, Львівська районна державна адміністрація, ОСОБА_3 про визнання недійсним розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів № 68 від 12.02.2002 в частині передачі у власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2, 3924 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Городоцької міської ради (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області, визнання недійсним Державного акта серія І-ЛВ № 016913 на право приватної власності на землю від 12.02.2002 та скасування його реєстрації в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 413, визнання за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за кожною, права на 1/2 земельної частки (паю) площею 1, 94 ум.кад.га, що на території Городоцької міської ради (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 147559 від 28.02.1997 за реєстровим № 151, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 відповідно, мотивуючи тим, що ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_2 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , звернулися (кожна) до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 2, 3924 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Городоцької міської ради (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області, однак їм відмовлено у видачі такого свідоцтва, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ЛВ № 016913 Городоцькою райдержадміністрацією на ім`я померлої ОСОБА_4 виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто після смерті останньої, а відтак земельна ділянка не входить до складу спадщини, інше. Просили позов задовольнити.
Ухвалою судді від 20.10.2025 провадження у справі відкрито за правилами загального позовного провадження (а.с. 40).
Позивачки ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у заявах від 05.02.2026 вимоги підтримали, просили про розгляд справи за їх відсутності.
Міський голова Городоцької міської ради Львівської області Ременяк В.В. у заяві від 28.10.2025 просив про розгляд справи за відсутності представника міської ради, при вирішенні спору по суті покладається на думку суду (а.с. 48-50).
Представники третіх осіб - Львівської районної державної адміністрації та Головного управління Держгеокадастру у Львівській області, які належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, причини неявки не повідомили.
Третя особа ОСОБА_3 у заяві від 30.01.2026 просив про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо задоволення позову не висловив, окрім цього, зазначив, що на частку у праві на земельну частку (пай) площею 1, 94 ум.кад.га не претендує, відмовляється від такої на користь сестри ОСОБА_2 (а.с. 112).
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Вивчивши заяви, матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.
Згідно ст. 4, 12, 13 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.
Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
У п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що у разі відкриття спадщини до 01.01.2004 застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.
Відповідно до ст. 524 ЦК України в редакції 1963 року, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом.
Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.
Із змісту позовної заяви, із копій свідоцтв про народження серія НОМЕР_1 , серія НОМЕР_2 та серія НОМЕР_3 , про укладення шлюбу серія НОМЕР_4 та серія НОМЕР_5 видно, що ОСОБА_6 , 1910р.н. є матір`ю ОСОБА_7 , 1944р.н. та ОСОБА_5 , 1933р.н., а бабцею ОСОБА_2 , 1963р.н. та ОСОБА_3 , 1968р.н. (а.с. 14, 17, 19-20).
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що убачається із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_6 (а.с. 14).
Згідно Витягу з Книги записів (реєстрації) на право приватної власності на землю (середню земельну частку) на території Львівського району (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області № Д-502/0-0.91-490/308-25 від 08.04.2025, ОСОБА_4 згідно Сертифікату ЛВ № 147559 зареєстрованого за № 151 від 28.02.1997, належало право на землю (середню земельну частку (пай)) площею 1, 94 ум.кад.га, що на території Городоцької міської ради (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області (а.с. 35).
Із копії спадкової справи № 119/2001 видно, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 Городоцькою державною нотаріальною конторою Львівської області, за заявами ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , заведено спадкову справу № 119/2001, що 30.09.2003 останнім видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом в рівних частинах кожному на будинок, що на АДРЕСА_1 та свідоцтво про право на спадщину за законом в рівних частинах кожному на земельну ділянку площею 0, 43 га, призначену для обслуговування житлового будинку та ведення підсобного господарства, що в с. Речичани на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, а 26.03.2025 ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 2, 3924 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ЛВ № 016913 Городоцькою райдержадміністрацією на ім`я померлої ОСОБА_4 виданий ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто після смерті останньої (а.с. 22, 23, 24, 118-136).
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , що убачається із копії свідоцтва про смерть серія НОМЕР_7 (а.с. 25).
Із копії спадкової справи № 215/2007 видно, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 п`ятою Львівською державною нотаріальною конторою Львівської області, за заявами ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , заведено спадкову справу № 215/2007, що 27.09.2007 останнім видано свідоцтва про право на спадщину за законом в рівних частках кожному на 1/5 частку квартири АДРЕСА_2 та на частку глинобитного житлового будинку, що на АДРЕСА_1 . Того ж дня між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір про розподіл спадкового майна, зареєстрований в реєстрі за № 4-3161, згідно якого ОСОБА_3 перейшло у власність 1/5 частка квартири АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 - частка глинобитного житлового будинку, що на АДРЕСА_1 . Окрім цього, 05.05.2025 нотаріус відмовив ОСОБА_2 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку земельної ділянки площею 2, 3924 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Речичанської сільської ради Городоцького району Львівської області, яку ОСОБА_5  успадкував після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , проте спадкових прав не оформив, оскільки правовстановлюючий документ - Державний акт на право приватної власності на землю серія І-ЛВ № 016913 Городоцькою райдержадміністрацією на ім`я померлої ОСОБА_4 виданий 12.02.2002, тобто після смерті спадкодавці (а.с. 34-53).
Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується Державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.
Із матеріалів справи убачається, що 12.02.2002 головою Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів на ім`я ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , видано Державний акт серія І-ЛВ № 016913 на право приватної власності на землю площею 2, 3924 га призначену для ведення товарного сількогосподарського виробництва, що на території Городоцької міської ради (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області, на підставі Розпорядження № 68 від 12.02.2002, тобто через один рік три місяці після смерті спадкодавця (а.с. 21).
Державний акт серія І-ЛВ № 016913 від 12.02.2002 зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю під № 413 (а.с. 21).
Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації.
Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно положень абзацу першого ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частиною 2 статті 3 вищеозначеного Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.
Відповідно до глави 16 Цивільного Кодексу України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно.
Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 Постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 Цивільного Кодексу України, статті 15 Цивільного процесуального Кодексу України (2004 року), статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.
У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.
Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, всупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.
Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. 
Отже, ураховуючи, що Розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів № 68 від 12.02.2002 і Державний акт серія І-ЛВ № 016913 на право приватної власності на землю на ім`я ОСОБА_4 від 12.02.2002, видані після смерті спадкодавця, а отже в порушення вимог закону, суд визнає недійсними розпорядження в частині передачі в приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2, 3924 га, що на території Городоцької міської ради (колишня Речичанської сільська рада) Львівської області та Державний акт серія І-ЛВ № 016913, а також скасовує його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 413. 
Разом з цим, із матеріалів справи убачається, що 28.02.1997 на ім`я ОСОБА_4 видано Сертифікат серія ЛВ № 147559 на право приватної власності на землю (середню земельну частку), що зареєстрований у Книзі реєстрації сертифікатів на землю (середню земельну частку) за № 151 (а.с. 34-38).
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
За змістом ч. 1, 2 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини або відмова від неї не можуть бути частковими, з умовою чи із застереженням.
Із копій спадкових справ № 119/2001 та № 215/2007 убачається, що ОСОБА_5 прийняв спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 , проте не оформив своїх спадкових прав на частку земельної ділянки площею 1, 94 ум.кад.га, що на території Городоцької міської ради (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області, згідно Сертифікату на право приватної власності на землю (середню земельну частку) серія ЛВ № 147559 від 28.02.1997 за реєстровим № 151, відповідно, спадкоємці за законом, які прийняли спадщину в рівних частках - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , вправі доуспадкувати по частці означеної земельної ділянки.
З огляду на вищенаведене, ураховуючи фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд дійшов висновку, що ОСОБА_4 при житті набула право на земельну частку (пай) площею 1, 94 ум.кад.га, що на території Городоцької міської ради (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області, згідно Сертифікату серія ЛВ № 147559, а отже, таке право є об`єктом прав та обов`язків, що входить до складу спадщини, що спадщину після смерті ОСОБА_4 , у відповідності до положень ст. 549 Української РСР, в порядку спадкування за законом прийняли в рівних частках ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 і не оформив своїх спадкових прав, що окрім позивачки ОСОБА_2 , спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_5 , який прийняв спадщину є ОСОБА_3 , відтак є підстави до часткового задоволення позову і зокрема до визнання за ОСОБА_1 права на 1/2 земельної частки (паю) згідно означеного Сертифікату, в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 та за ОСОБА_2 права на 1/4 земельної частки (паю) площею 1, 94 ум.кад.га, в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_5 .
Заява ОСОБА_3 від 30.01.2026, згідно якої він не має наміру доуспадкувати 1/4 земельної частки (паю) площею 1, 94 ум.кад.га після смерті ОСОБА_5 , на увагу суду не заслуговує.
Керуючись ст. 4, 10, 89, 141, 209, 247, 258, 259, 265, 268, 354 ЦПК України, ст. 328, 373, 392, 1218, 1261 ЦК України, ст. 524, ч. 1, ч. 2 ст. 549 ЦК УРСР, суд -
в и р і ш и в :
позов задовольнити частково.
Визнати недійсним Розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації Ради народних депутатів Львівської області № 68 від 12.02.2002 в частині передачі у приватну власність ОСОБА_4 земельної ділянки площею 2, 3924 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Городоцької міської ради (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області.
Визнати недійсним Державний акт серія І-ЛВ № 016913 на право приватної власності на землю, виданий 12.02.2002 Городоцькою райдержадміністрацією Ради народних депутатів Львівської області про передачу ОСОБА_4 у приватну власність земельної ділянки площею 2, 3924 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Городоцької міської ради (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області та скасувати його реєстрацію в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 413.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_8 , прож. АДРЕСА_3 ) право на 1/2 земельної частки (паю) від загальної площі 1, 94 ум.кад.га, що на території Городоцької міської ради (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області згідно Сертифіката на право приватної власності на землю серія ЛВ № 147559 від 28.02.1997 за реєстровим № 151, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН: НОМЕР_9 , прож. АДРЕСА_4 ) право на 1/4 земельної частки (паю) від загальної площі 1, 94 ум.кад.га, що на території Городоцької міської ради (колишня Речичанська сільська рада) Львівської області згідно Сертифіката на право приватної власності на землю серія ЛВ № 147559 від 28.02.1997 за реєстровим № 151, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
У задоволенні решти вимог – відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
С у д д я А.М.Малахова-Онуфер