Справа № 587/5607/25
Провадження № 2/591/4036/25

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
09 квітня 2026 року м. Суми
Зарічний районний суд м. Суми в складі:
головуючого судді Косар А. І.,
розглянув у порядку загального позовного провадження
на стадії судового розгляду
судову справу єдиний унікальний номер 587/5607/25
сторони та інші учасники справи:
позивач  ОСОБА_1 ,
в інтересах якого діє адвокат Кривенко Наталія Анатоліївна
відповідач  ОСОБА_2 
про позбавлення батьківських прав
треті особи без самостійних вимог щодо предмета спору: 
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області в особі відділу «Служби у справах дітей» Юнаківської сільської ради, 
Орган опіки та піклування в особі Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради 
учасники судового процесу:

позивач ОСОБА_1 ,
представник позивача ОСОБА_3 ,
представник третьої особи Органу опіки та піклування в особі Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради Грабар Т. Л.,
свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_15
секретарі судового засідання Шпаченко М. В., Кравченко Д. І.
УСТАНОВИВ:
Короткий зміст позовних вимог
У грудні 2025 року адвокат Кривенко Наталія Анатоліївна, діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Сумського районного суду Сумської області з позовом до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав, треті особи: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області в особі відділу «Служби у справах дітей» Юнаківської сільської ради, Орган опіки та піклування в особі Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради, в якому просила позбавити батьківських прав ОСОБА_2 стосовно її малолітньої дитини доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . 
Вимоги мотивовано тим, що позивач мав особисті відносини з відповідачем ОСОБА_2 без реєстрації шлюбу, оскільки на момент їхніх відносин остання перебувала у зареєстрованому шлюбі з іншою особою. ІНФОРМАЦІЯ_1 у ОСОБА_2 народилася дитина донька ОСОБА_6 . Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 27 грудня 2024 року позивача ОСОБА_1 визнано батьком дитини ОСОБА_6 . Орієнтовно з 2020 року відповідач стала зловживати спиртними напоями та вести аморальний спосіб життя, ухилятися від виконання батьківського обовязку по вихованню дитини, що в першу чергу призводило до порушення прав та інтересів дитини. За домовленістю з відповідачем з 2021 р. дитина проживала в родині позивача. Восени 2022 р. відповідач виїхала з села та змінила місце проживання, яке позивачу наразі не відоме, а дитина залишилася проживати з батьком (позивачем), за його місцем проживання у с. Кияниця Сумського району, а потім у звязку з небезпековою ситуацією в регіоні переїхали до с. Стецьківка . 
Відповідач не проявляє жодної уваги до доньки, не займається її вихованням, відмовилася від виконання батьківських обов`язків, не забезпечує доньку матеріально, не проявляє піклування будь-яким чином, не цікавиться успіхами у навчанні та станом здоров`я. Ніяких заходів щодо налагодження стосунків з дитиною відповідач не вживає. У вихованні доньки позивачу допомагають його батьки.

Правом на подачу відзиву відповідач не скористалась.
Рух справи у суді першої інстанції
08 грудня 2025 року ухвалою Сумського районного суду Сумської області судову справу №587/5607/25 передано на розгляд за підсудністю до Зарічного районного суду м. Суми.
05 січня 2026 року Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання.
04 лютого 2026 року Ухвалою суду закінчено підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 04.03.2026. У звязку з відсутністю висновку органа опіки та піклування, розгляд справи по суті відкладено, та допитано свідків сторони позивача  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 

16.03.2026 від Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради надійшов Висновок про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .
У судове засідання 09.04.2026 сторони, треті особи та їх представники не прибули, повідомлені належним чином. В матеріалах справи наявна заява сторони позивача про розгляд справи у відсутність позивача та його представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі.
Фактичні обставини справи, з`ясовані судом
Встановлено, що ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна Сумська облать Сумський район селище Кияниця, її батьками значаться громадяни України ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , та підтверджується Свідоцтвом про народження серія НОМЕР_1 виданого 05 лютого 2025 року Білопільським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Сумському районі Сумської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (ас 8).
Батьківство ОСОБА_1 було встановлено Рішенням Сумського районного суду Сумської області від 27 грудня 2024 року у справі № 587/2874/24 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства та внесення змін до актового запису (ас 6-7).
Довідкою Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області від 22 жовтня 2025 р. № 738 та актом від 02 липня 2024 року, підписаним комісією у складі депутата Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області Северин М. С., сусідами позивача ОСОБА_8 та ОСОБА_9 підтверджується, що  ОСОБА_6 , 2017 року народження, з 2021 року по серпень 2024 р. проживала зі своїм батьком ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 .
Довідкою Стецьківського старостинського округу Сумської міської ради від 14 листопада 2025 р. № 107 169 підтверджується, що  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , проживають без реєстрації за адресою: АДРЕСА_2  (ас 12).
Довідкою Комунального некомерційного підприємства Центральна амбулаторія загальної практики сімейної медицини села Юнаківка Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області» від 22 жовтня 2025 р. № 30 підтверджується, що виключно  ОСОБА_1 звертається за медичною допомогою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 . Згідно з наданими документами, дитина проживає разом з батьком і перебуває на його утриманні. Мати дитини у медичному забезпеченні дитини участі не бере. Медична інформація щодо дитини, а також питання лікування узгоджуються виключно з батьком (ас 16).
Характеристикою, виданою 17 жовтня 2025 року директором Новосічанського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області, підтверджується, що ОСОБА_6 є ученицею 2 класу, за час навчання у школі зарекомендувала себе як старанна, дисциплінована, працелюбна, уважна учениця. На уроках активна, урівноважена, спокійна, знаннєва база на достатньому рівні, бажання навчатися теж. Зовнішній вигляд відповідає вимогам, завжди охайна, чистенька. Дівчинка добре володіє комп`ютером, любить малювати та займатися активним рухом. Завжди радіє своїм успіхам та працює над виправленням помилок. Успішна завдяки наполеглевості та рішучості. У характеристиці також зазначено, що працюючи з дитиною, цілком можна покластися на допомогу з боку батька, ОСОБА_1 , тому що донька проживає з ним. Він займається безпосереднім її вихованням та утриманням, а також зацікавлений в її навчальному поступі. Постійно підтримують спілкування через Viber та у телефонному режимі. Дівчинка забезпечена всім необхідним шкільним приладдям (ас 14).
Згідно з листом-повідомленням, підписаним 18 листопада 2025 року шкільним практичним психологом Новосічанського закладу загальної середньої освіти I-III ступенів Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області, на основі спостереження, проведеного протягом 01.09.2025-13.10.2025, було встановлено,, що учениця 2 класу ОСОБА_6 адаптована до шкільного навчання, має позитивний емоційний стан. Проведення проєктивної методики «Малюнок сімї (13.10.2025) показало позитивне відношення дівчини до тата, та бабусі з дідусем, відсутність ролі матері в її житті (ас 15).
Висновком Органу опіки та піклування Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради від 09 березня 2026 року № 393/27.1-26 визнано за доцільне позбавити ОСОБА_2 батьківських прав щодо її малолітньої доньки ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з огляду на те, що мати дитини не виконує батьківських обов`язків щодо виховання та матеріального забезпечення доньки, не створює умов для фізичного, духовного і морального розвитку дитини. У висновку також зазначено, що було обстежено умови проживання родини ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 та встановлено, що будинок належить батькові позивача ОСОБА_7 на праві приватної власності. Для дитини ОСОБА_6 облаштовано окрему кімнату, де є ліжко, шафа для одягу, комп`ютерний стіл, ноутбук, місце для проведення дозвілля; У помешканні чисто та затишно. ОСОБА_1 працює без укладення трудових відносин, з 2021 року виховує доньку без участі матері ОСОБА_2 , яка свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Зі слів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, протягом останніх пяти років взагалі не цікавиться життям доньки, не цікавиться піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, не забезпечує необхідним достатнім харчуванням, медичним оглядом, взагалі не проявляє ініціативи у вихованні дитини, не створює належні умови для розвитку її здібностей, не виявляє зацікавленості до її інтересів. Була проведена розмова з малолітньою ОСОБА_11 , яка повідомила, що взагалі свою маму ОСОБА_2 не памятає, не спілкується з нею та фінансово мати її не утримує, подарунків не надсилає. Також була проведена телефонна розмова з ОСОБА_2 і остання підтвердила, що вона взагалі не спілкується зі своєю донькою ОСОБА_11 , фінансово їй не допомагає, подарунків не надсилає., проти позбавлення її батьківських прав щодо доньки ОСОБА_11 не заперечує (ас 102).
Свідок ОСОБА_4 показала, що до евакуації проживала у с. Кияниця по сусідству з ОСОБА_12 . Підтвердила, що з 2021 року з ним постійно проживає донька ОСОБА_11 . Її мати, ОСОБА_2 , покинула дитину, виїхала до м. Суми і ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Дитина не пам`ятає свою біологічну матір, так як вона була дуже маленькою, коли та її покинула. По факту ОСОБА_2 має двох доньок, але не займається їх вихованням та матеріальним забезпеченням. Інша дитина, старша за віком від ОСОБА_11 , проживає у родині колишнього чоловіка. ОСОБА_2 зловживає спиртними напоями, що і є основною причиною її байдужого ставлення до ОСОБА_11 . 

Свідок ОСОБА_5 показала, що до евакуації проживала у с. Кияниця і добре знає родину ОСОБА_1 . Підтвердила, що дитина ОСОБА_11 постійно проживає з батьком ОСОБА_12 з 2021 року, останній займаєтьмя її вихованням, здоровям, матеріальним забезпеченням. ОСОБА_2 як мати ОСОБА_11 не цікавиться життям доньки, виїхала у м. Суми, і живе своїм життям. У неї є старша донька ОСОБА_13 , і також проживає зі своїм батьком. 

Свідок ОСОБА_7 показав, що ОСОБА_1 є його сином. Коли почалася примусова евакуація з с. Кияниця, ОСОБА_14 та його донька ОСОБА_11 переїхали жити у с. Стецьківка, де проживають разом зі свідком та його дружиною, тобто з дідусем та бабусею. ОСОБА_2 , мати дитини, відмовилась від неї, живе своїм життям і не цікавиться долею доньки. ОСОБА_14 гуляє з донькою, вчить уроки, стежить за її здоров`ям.
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права
Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.
Частинами першою та другою статті 3 Конвенції про права дитини закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.
Стаття 9 Конвенції про права дитини зобов`язує держави-учасниці забезпечувати, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.
Відповідно до частин першої та другої статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини.
На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами.
Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини (частина друга статті 15 Закону України «Про охорону дитинства»).
Згідно з частиною першою статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини.
Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України свідчить, що ухилення від виконання обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками (див.: постанову Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 553/2563/15-ц (провадження № 61-12305св18)).
Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти (див.: постанову Верховного Суду від 06 травня 2020 року у справі № 753/2025/19 (провадження № 61-1344св20)).
Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків.
ЄСПЛ у справі «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також може свідчити про його інтерес до дитини (параграфи 57, 58).
Оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими.
При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», заява № 10383/09, рішення ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13).
Позбавлення особи її/його батьківських прав є особливо кардинальним заходом, який позбавляє батька/матір сімейного життя з дитиною, та не відповідає меті їх возз`єднання (рішення ЄСПЛ від 30 червня 2020 року у справі «Ілля Ляпін проти росії», заява № 70879/11)
Рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання. Попри це, в першу чергу повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків.
Наведене узгоджується з правовими висновками щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, сформульованими Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц та Верховним Судом у постановах: від 13 березня 2019 року у справі № 631/2406/15-ц, від 24 квітня 2019 року у справі № 300/908/17, від 09 листопада 2020 року у справі № 753/9433/17, від 02 грудня 2020 року у справі № 180/1954/19, від 17 січня 2024 року у справі № 735/308/21.
Судова практика у цій категорії справ є сталою, відмінність залежить лише від фактичних обставин конкретної справи й доказування.
Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.
Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини (частина шоста статті 19 СК України).
Відповідно до частини третьої статті 12, частин першої та шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України).
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України).
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Доведення обставин свідомого, умисного ухилення відповідача від виконання батьківських обов`язків, які можуть бути підставою позбавлення останньої батьківських прав, покладено на позивача.
Суд бере до уваги висновок органу опіки та піклування, оскільки такий висновок не суперечить інтересам дитини, містить відомості щодо наявності виключних обставин, які свідчать про свідоме нехтування відповідачем своїми обов`язками.
Орган опіки та піклування встановив факт відсутності зв`язку матері з дитиною.
На думку суду, поведінка відповідачки свідчить про незацікавленість її як матері у долі дитини, байдужому ставленні до своїх батьківських обов`язків.
Залишивши дитину з раннього віку на проживання та виховання з батьком і його батьками, мати зі своєї власної волі самоусунулася від здійснення нею батьківських обов`язків.
Крім цього, беззаперечно знаючи про війну в Україні, відповідач не намагалася створити доньці безпечні умови проживання, не знайшла можливості з нею зустрітися, поспілкуватися, морально її підтримати, не виявляла інтересу до внутрішнього світу та переживань дитини.
Довідками Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області від 12 серпня 2024 р. №№ 445 та 447 підтверджується, що  ОСОБА_6 та ОСОБА_1 підлягали обов`язковій примусовій евакуації 12.08.2024 (ас 11).
Отже, позивач надав суду беззаперечні та достатні доказі на підтвердження винної поведінки відповідачки, її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками стосовно доньки. Вона не бере участі у вихованні та утриманні дитини, не спілкується з нею і навіть не намагається вживати відповідних заходів для цього.
Суд виходить з того, що позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, тобто природніх прав, наданих батькам щодо дитини на її виховання, захист її інтересів та інших прав, які виникають із факту кровної спорідненості з дитиною, є крайнім заходом впливу, необхідність застосування якого за обставин цієї справи ОСОБА_1 є доведеною. 
Отже, у справі, яка розглядається судом встановлено, що наявні правові підстави для застосування такого крайнього заходу впливу щодо ОСОБА_2 як позбавлення її батьківських прав стосовно дитини.
Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Крім того, ч. 3 ст. 166 СК України визначено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. 

Відповідно до стст. 180, 182 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття і при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей.

Статтею 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.
Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що відповідач є особою працездатного віку, має нормальний стан здоров`я, має об`єктивну можливість сплачувати аліменти, а будь-яких доказів, які б спростовували ці обставини, відповідач не надала, суд вважає, що є законні підстави для стягнення з відповідача на дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 05.12.2025.
Отже позов є підставним до задоволення.
Крім того, необхідно зазначити, що позбавлення батьківських прав не тягне невідворотних наслідків, оскільки не позбавляє особу, яка позбавлена батьківських прав, на спілкування з дитиною і побачення з нею, а також права на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.
Аналізуючи всі доводи сторін, Суд також приймає до уваги висновки ЄСПЛ, викладені в рішенні у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Відповідно до статті 3 ЦПК України та статті 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Згідно пункту 41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Щодо розподілу судових витрат між сторонами
Відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 211.20 грн та в дохід держави судовий збір у розмірі 1 211.20 грн (стягнення аліментів).

Керуючись стст. 141, 263-265, 268, 272, 352, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд- 
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити.
Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , громадянство: України, РНОКПП: НОМЕР_2 , стосовно малолітньої доньки ОСОБА_6 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: Україна Сумська облать Сумський район селище Кияниця, народження якої зареєстроване 20 грудня 2017 року у виконавчому комітеті Кияницької сільської ради Сумського району сумської області, про що складено відповідний актовий запис № 05.

Надіслати копію рішення суду про позбавлення батьківських прав після набрання ним законної сили до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем реєстрації народження дітей.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , громадянки України, фактична адреса проживання (внутрішньопереміщена особа): АДРЕСА_3 , аліменти на доньку,  ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 , у розмірі частки заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісяця, починаючи від дня звернення до суду з 05.12.2025, і до досягнення дитиною повноліття.
Рішення в частині стягнення аліментів підлягає негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.
Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: НОМЕР_2 , фактична адреса проживання (внутрішньопереміщена особа): АДРЕСА_3 , на користь ОСОБА_1 РНОКПП: НОМЕР_3 судові витрати (судовий збір) у розмірі 1 211 /одна тисяча двісті одинадцять/ грн 20 коп., та в дохід держави /отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106; код за ЄДРПОУ: 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: 908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106/ судовий збір у розмірі 1 211 /одна тисяча двісті одинадцять/ грн 20 коп.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Інформація про сторони та інших учасників справи:

позивач ОСОБА_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_4 ;
представник позивача адвокат Кривенко Наталія Анатоліївна РНОКПП: НОМЕР_4 , місце знаходження: вул. 1-ша Севастопольська, буд. 72, м. Суми Сумська область, 40010, Україна; ОРДЕР СЕРІЯ ВМ № 1076211 від 20.11.2025;
відповідач ОСОБА_2 РНОКПП: НОМЕР_2 , фактична адреса проживання (внутрішньопереміщена особа): АДРЕСА_5 ;
треті особи:
Орган опіки та піклування виконавчого комітету Юнаківської сільської ради Сумського району Сумської області в особі відділу «Служби у справах дітей» Юнаківської сільської ради ЄДРПОУ:04391670,юридична адреса: вул. Новоселівка, буд. 3, с. Юнаківка, 41317, Сумський район Сумська область Україна; фактична адреса6 вул. Вєтрова, буд. 35, м. суми Сумська область, 40020, Україна;

Орган опіки та піклування в особі Управління «Служби у справах дітей» Сумської міської ради ЄДРПОУ:34743343, місцезнаходження юридичної особи: вул. Харківська, буд. 35, м. Суми Сумська обл., 40034, Україна; представник за довіреністю Грабар Т. Л.

Суддя А. І. Косар