Справа № 509/149/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2026 року          с-ще Овідіополь
Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Панасенка Є.М.,
за участю секретаря судового засідання Пронози І.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду цивільну справу № 509/149/25 за позовом  ОСОБА_1 до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна
ВСТАНОВИВ:
09.01.2025 року до Овідіопольського районного суду Одеської області звернулася  ОСОБА_1 з позовом про скасування арешту з нерухомого майна
Вимоги обґрунтовувала тим, що вона звернулася до приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Білобрової Олени Михайлівни з заявою щодо оформлення спадкових прав та видачу свідоцтва про право на спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, нотаріусом при підготовці до видачі Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка включає перевірки відсутності заборони або арешту цього майна тощо, було виявлено – АРЕШТ нерухомого майна №8212536, зареєстрований 20.11.2008 року, підстава обтяження: постанова про накладення арешту на нерухоме майно № 103553, від 19.09.2003 року, Овідіопольським районним управлінням юстиції. Відповідно до Відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вказано власника: ОСОБА_2 , АДРЕСА_1 .
Представником позивача було надано адвокатський запит до Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про зняття арешту з майна. Відповідно до відповіді Овідіопольського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) вказано, що виконавчі провадження за 2003 рік знищені. Надати детальну інформацію, за яким виконавчим документом накладено арешти у 2003 році на майно  ОСОБА_2 не має можливості, у зв`язку з знищенням виконавчих проваджень за 2003 (термін зберігання три роки). (Копія відповіді на адвокатський запит додається).
15.01.2025 року ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області провадження по справі відкрито та в порядку ст.ст.274,279 ЦПК України призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Відповідно до Листа Вищої ради правосуддя №23614/0/9-25 від 01.12.2025 року, Наказу ОСОБА_3 «Про відсторонення від здійснення правосуддя судді Кириченка П.Л.» № 08 г-о/с від 01.12.2025 року, та протоколу повторного автоматизованому розподілу судової справи між суддями дану цивільну справу 18.12.2025 року було передано на розгляд суді ОСОБА_4 .
Ухвалою суду від 22.12.2025 року справу прийнято до свого провадження, розгляд справи вирішено продовжити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 
Позивач в судове засідання не з`явилася, на адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити.
Представник відповідача в судове засідання не прибув, заяв, відзиву до суду не надходило.
Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає до задоволення з наступних підстав.
Суд встановив, що позивачка приймає спадщину після смерті матері ОСОБА_2 , згідно роз`яснення приватного нотаріуса Одеського районного нотаріального округу Одеської області Білобрової Олени Михайлівни, від 30.07.2024 року за №67/01-01.
При підготовці до видачі Свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно за адресою: АДРЕСА_2 , що належало померлій матері позивачки, ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка включає перевірки відсутності заборони або арешту цього майна тощо, було виявлено – АРЕШТ нерухомого майна №8212536, зареєстрований 20.11.2008 року, підстава обтяження: постанова про накладення арешту на нерухоме майно № 103553, від 19.09.2003 року, Овідіопольським районним управлінням юстиції. 
З відповіді на адвокатський запит № 3984/06-20 від 03.06.2025 року, директором Державного архіву в Одеській області ОСОБА_5 рекомендовано звернутися до Архівного відділу Одеської райдержадміністрації, з приводу пошуку документів Овідіопольського районного управління юстиції за 2003 рік, зокрема постанови управління від 19.09.2003 № 103553 про накладення арешту на нерухоме майно.
Відповідно відповіді № 02-2-27/88 від 13.06.2025 року з Архівного відділу районної державної адміністрації, в документах фонду Овідіопольського районного управління юстиції за 2003 рік, немає відомостей щодо накладення арешту на нерухоме майно розташоване за адресою: АДРЕСА_2 . (Копія відповіді на адвокатський запит додається).
З аналізу матеріалів справи слідує, що арешт було накладено і зареєстроване за життя спадкодавця, матері позивача, однак у зв`язку зі знищенням виконавчих проваджень за 2003 рік, за закінченням терміну зберігання три роки, позивачу рекомендовано звернутися до суду з позовом про зняття арешту з майна. 
Статтею 41 Конституції України передбачено право кожного громадянина володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Статтею 10 Загальної декларації прав людини визначено, що кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна.
Відповідно до ст.ст.316,317,319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Відповідно до ст. 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997 року (Закон № 475/97-ВР), визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Наявність обтяжень на майно обмежує законні права позивача, як власника, перешкоджає вільно володіти, користуватись та розпоряджатись належним йому майном.
Як вбачається з матеріалів справи, рішення суду в даному спорі набрало законної сили та на даний час заходи забезпечення позову продовжують діяти, оскільки існує заборона на відчуження майна.
Статтею 391 ЦК України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Як зазначено в Постанові ВСУ від 16.11.2016 року у справі № 6-709цс16, згідно з положенням статті 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю.
Вирішуючи питання про скасування заходів забезпечення позову, суд бере до уваги інтереси осіб, права яких можуть бути порушенні, у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Таким чином, позовні вимоги ОСОБА_6 законні, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст. 316, 317, 319 Цивільного кодекс України, керуючись ст. ст. 4, 13, 19, 81, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позовні вимоги задовольнити.
Зняти арешт, який був накладений на нерухоме майно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі постанови про накладення арешту на нерухоме майно, №103553 від 19.09.2003 року Овідіопольським районним управлінням юстиції та виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про реєстрацію прав та їх обтяжень, реєстраційний номер обтяження №8212536 від 20.11.2008 року, тип обтяження арешт.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду безпосередньо або через Овідіопольський районний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий: Є. М. Панасенко