Справа №638/3221/25
Провадження № 2/638/1113/26

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2026 року Шевченківський районний суд м. Харкова у складі:
Головуючого судді   Подус Г.С., 
за участю секретаря  Двойних А.С.,
позивача ОСОБА_1 ,
представника позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні зали судових засідань Шевченківського районного суду м.Харкова в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Автомобільний дом «Соллі-Плюс» про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування, -
встановив:

До Шевченківського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Автомобільний дом «Соллі-Плюс» про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування, після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 народився ОСОБА_4 батьками якого є ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Ще за життя, а саме 24.10.2016 року ОСОБА_4 уклав із ТОВ «Автомобільний дом «Соллі-Плюс» договір №0752606011 поставки автомобіля. Відповідно до п.3.1 вищевказаного договору право власності на автомобіль від продавця до покупця переходить з моменту оплати повної ціни автомобіля. Листом ТОВ «Автомобільний дом «Соллі-Плюс» №14/02-241 від 14.02.2025 року було підтверджено, що на виконання умов договору №0752606011 Товариством було придбано та доставлено автомобіль Mercedes-Benz GLC 43 4Matic, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 . ОСОБА_4 було сплачено повну ціну автомобіля у розмірі 2 202 545,00 грн. Однак, на вручення автомобіля ні ОСОБА_5 ні його уповноважені особи не з`явились. З того часу автомобіль знаходить на зберіганні в Товаристві та буде переданий його спадкоємцям за наявності відповідних документів. Оскільки за життя син позивача не встиг оформити право власності на автомобіль Mercedes-Benz GLC 43 4Matic, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1  (зареєструвати на своє ім`я) та не отримав відповідний правовстановлюючий документ, на даний час належним чином оформити правовстановлюючі документи на наведений автомобіль не є можливим. На час відкриття спадщини ОСОБА_4 проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Батько – ОСОБА_3 незважаючи на те, що був зареєстрованим за вказаною адресою, однак разом із сім`єю не проживав, оскільки шлюб фактично перестав існувати з 2015 року та був розірваний на підставі судового рішення від 07.08.2017 року. Для подальшого утримання та збереження майна позивачу необхідно оформити право власності на спадкове майно, проте іншого шляху, окрім визнання права власності на вказаний транспортний засіб в судовому порядку, не існує, у зв?язку з чим позивач просить позовні вимоги задовольнити.
Ухвалою судді від 25.02.2025 позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 20.03.2025 року та від 23.01.2026 судом витребувано докази по справі.
Ухвалою суду від 08.09.2025 року закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд по суті. Крім того задоволено клопотання представника позивач про виклик свідків.
Представник позивача та позивач в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі.
Належним чином сповіщений про судове засідання відповідач до суду не з`явився, відзив на позовну заяву не подав, про причини неявки суд не сповістив.
Третя особа ТОВ «Автомобільний дом «Соллі-Плюс» в судове засідання не з?явилась, надала до суду письмові пояснення, в яких підтвердила факт укладання договору з ОСОБА_3 та повну оплату ним замовлення. Провила розглянути справу у відповідності до норм чинного законодавства.
Суд, вислухавши вступне слово позивача та її представника, дослідивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні їм правовідносини, оцінивши кожний доказ окремо та у їх сукупності та взаємозв`язку, прийшов до висновку.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути у тому числі, визнання права.
Як встановлено судом позивач та відповідач є батьками ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 22.11.2013 року.
ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 02.03.2017 виданого Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області.
Згідно відповіді в.о. завідувача Шостої Харківської міської державної нотаріальної контори Теленкова В. №1184/01-16 від 11.06.2025 року, після смерті ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 спадкова справа не заводилась.
Як вбачається з матеріалів справи, 24.10.2016 року ОСОБА_4 уклав із ТОВ «Автомобільний дом «Соллі-Плюс» договір №0752606011 поставки автомобіля Mercedes-Benz GLC 43 4Matic, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 .
Відповідно до ч.1 ст. 334 ЦК України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до п.3.1 договору №0752606011 від 24.10.2016 року право власності на автомобіль від продавця до покупця переходить з моменту оплати повної ціни автомобіля. 
Листом ТОВ «Автомобільний дом «Соллі-Плюс» №14/02-241 від 14.02.2025 року було підтверджено, що на виконання умов договору №0752606011 Товариством було придбано та доставлено автомобіль Mercedes-Benz GLC 43 4Matic, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 . ОСОБА_4 було сплачено повну ціну автомобіля у розмірі 2 202 545,00 грн. Однак, на вручення автомобіля ні ОСОБА_5 ні його уповноважені особи не з`явились. З того часу автомобіль знаходить на зберіганні в Товаристві та буде переданий його спадкоємцям за наявності відповідних документів.
Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_4 за життя хоч і набув право на спірний транспортний засіб марки Mercedes-Benz GLC 43 4Matic, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 , не здійснив його реєстрацію за собою, у визначеному постановою КМУ № 1388 від 07.09.1998 порядку у відповідному РСЦ ГСЦ МВС України, що згідно доводів позивача перешкоджає йому у реалізації його спадкових прав на успадкування майна сина.
Вказана обставина і стала підставою для звернення позивача до суду з цим позовом до відповідача, оскільки набути право власності на спірний автомобіль у встановленому законом нотаріальному порядку, шляхом отримання ним свідоцтва про право на спадщину позивач не може.
Згідно із ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.
Статтею 1 Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка є частиною національного законодавства передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Стаття 41 Конституції України наголошує, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно ст. 1220 ЦК України, внаслідок смерті особи відкривається спадщина.
Положеннями ст. 1217 ЦК України визначено, що спадкування відбувається за заповітом або за законом.
Оскільки судом не встановлено, що ОСОБА_4 за життя залишив заповіт, у відповідності до положень ч. 2 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу.
Згідно з положеннями ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Відповідачі є батьками спадкодавця. За життя ОСОБА_4 дітей не мав та не був одружений.
Отже, судом встановлено, що спадкоємцями за законом першої черги, після смерті ОСОБА_4 відповідно до ст. 1261 ЦК України є його мати – ОСОБА_1 та батько – ОСОБА_3 .
Спадкоємці першої черги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у встановлений ч. 1 ст. 1270 ЦК України шестимісячний строк з дня відкриття спадщини не подали заяву про прийняття спадщини.
Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. (ст. 1218 ЦК України).
Згідно ч.3 ст. 1270 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
На час відкриття спадщини ОСОБА_4 проживав разом зі своєю матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту та інформаційною довідкою з Реєстру територіальної громади м. Харкова №12-0000435-2026 від 29.01.2026 року.
Батько – ОСОБА_3 незважаючи на те, що був зареєстрованим за вказаною адресою, однак разом із сім`єю не проживав, оскільки шлюб фактично перестав існувати з 2015 року та був розірваний на підставі судового рішення від 07.08.2017 року.
Крім того в судовому засіданні в якості свідків було допитано ОСОБА_6 , яка повідомила суду, що давно знає цю сім`ю. ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перестали спілкуватись як подружжя з 2015 року. ОСОБА_4 мешкав разом зі своєю матір`ю і автомобіль обирали також разом, однак ОСОБА_4 його не встиг забрати.
Свідок ОСОБА_7 у судовому засіданні повідомив, що знає сім`ю близько двадцяти років та знаходиться із ними в дружніх стосунках. На момент смерті ОСОБА_4 він мешкав разом із матір`ю. Автомобіль замовляли також ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .
Як зазначалось вище, спадкодавець ОСОБА_4 у встановленому законом порядку реєстрацію спірного автомобіля у відповідному РСЦ ГСЦ МВС України, згідно «Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів» № 1388, затвердженого Постановою КМУ від 07.09.1998, з відповідними змінами, не здійснив.
Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом(частина перша статті 334 ЦК України). Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону (частина четверта статті 334 ЦК України).
Критерієм віднесення речей до рухомих визначається можливість їх вільного переміщення у просторі. Автомобіль є рухомою річчю. За загальним правилом, право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна. Винятком із загального правила про те, що право власності на рухому річ виникає з моменту передання майна є вказівка в нормі закону чи в положеннях договору. За допомогою такого універсального регулятора приватних відносин як договір його сторони можуть в договорі самі визначити момент виникнення права власності на рухому річ. Правила частини четвертої статті 334 ЦК України застосовуються до нерухомих речей. (див. постанову Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суд від 26 квітня 2023 року у справі 569/20334/21 (провадження № 61-474св23).
У пункті 7.13 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05 квітня 2023 року у справі № 911/1278/20 (провадження № 12-33гс22) вказано, що: «положеннями частини першої статті 334 ЦК України щодо переходу права власності на рухоме майно не передбачено в імперативному порядку, що право власності на таке рухоме майно переходить до набувача транспортного засобу з моменту здійснення його державної реєстрації. Право власності на рухоме майно переходить до набувача відповідно до умов укладеного договору, що узгоджується з принципом свободи договору відповідно до статей 6, 627, 628 ЦК України. Якщо договором не передбачено особливостей переходу права власності у конкретному випадку шляхом вчинення певних дій, воно переходить з моменту передання транспортного засобу».
Наведена позиція наведена у Постанові Верховного Суду від 10.05.2023 у справі №761/22937/18 (провадження 61-4932св22).
В наведеній Постанові Верховний Суд звернув увагу на ту обставину, що помилковою є позиція судів з приводу того, що перехід права власності на автомобіль залежить від його реєстрації, оскільки саме Договором, як універсальним регулятором приватних відносин визначається момент набуття права власності, якщо ж Договором момент набуття права власності не визначено, воно (право) переходить з моменту передання речі.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що спадкодавець ОСОБА_4 набув у встановленому законом порядку право власності на спірний автомобіль, хоч і не зареєстрував його за собою у встановленому законом порядку.
З огляду на викладене суд зазначає наступне.
Спадкування, тобто перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних правовідносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у правовідношенні, тобто цивільні правовідносини існують безперервно, не припиняючись, відбувається лише заміна одного із їх учасників.
Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.
Законодавством визначено, що у подібних випадках відбувається припинення одних правовідносин і виникнення інших, при цьому правовідносини за змістом і природою продовжують існувати за основними своїми характеристиками.
Таким чином, у разі смерті спадкодавця спадкоємці, які прийняли спадщину, не відмовилися від її прийняття, замінюють його особу у всіх правовідносинах, що існували на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті спадкодавця, в тому числі, за даних обставин продовжити процедуру реєстрації права власності на спірний автомобіль у відповідному РСЦ ГСЦ МВС України.
Як зазначалось вище, статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Таким чином спадкоємець, в порядку спадкування, може набути лише той обсяг цивільних прав та обов`язків, які належали спадкодавцю на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. ЦК України не передбачено можливості переходу до спадкоємців більшого обсягу прав, ніж ті, які належали спадкодавцю.
Таким чином право власності на спірний автомобіль входить у спадкову масу та може спадкуватись усіма спадкоємцями померлого на загальних підставах.
З огляду на викладене суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання за позивачем, в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_4 права власності на транспортний засіб марки Mercedes-Benz GLC 43 4Matic, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 .
Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 4, 10 - 13, 76 - 81, 263 - 265, 268, 273, 293, 294, 315-319 ЦПК України,

ухвалив:

Позовні вимоги  ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа: ТОВ «Автомобільний дом «Соллі-Плюс» про визнання права власності на автомобіль в порядку спадкування - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 рнокпп НОМЕР_4 ) право власності на автомобіль Mercedes-Benz GLC 43 4Matic, 2017 року випуску, VIN НОМЕР_1 , в порядку спадкування після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Стягнути з  ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1  судовий збір у розмірі 15140,00 грн.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Відповідно ч.3 ст.354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення складено 20.04.2026 року.

Головуючий суддя: