Єдиний унікальний номер справи 333/1476/25
Номер провадження 1-кп/333/339/26

ВИРОК
іменем України
03 березня 2026 року     м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого - судді ОСОБА_1 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_2 ,
прокурора ОСОБА_3 ,
захисника ОСОБА_4 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Комунарського районного суду м. Запоріжжя у порядку спеціального судового провадження за відсутності обвинуваченого (in absentia) кримінальне провадження №2202508000000099 від 20.01.2025 відносно:
ОСОБА_5 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с.Романківці, Сокирянського району, Чернівецької області, громадянина України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ,раніше не судимого,
за обвинуваченням у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.28 ч.5 ст.111-1 КК України, - 

ВСТАНОВИВ:
Після остаточної військової окупації території Мелітопольського району Запорізької області, представниками збройних формувань Російської Федерації фактично було узурповано всі владні повноваження на тимчасово окупованій території громади шляхом збройного захоплення адміністративних будівель органів державної влади та місцевого самоврядування, встановлення інституту військових комендатур, запровадження тотального контролю та жорсткого управління у всіх сферах життєдіяльності громади, фактичної ліквідації приватної власності, свободи слова, пересування та волевиявлення, а також шляхом повсякденного залякування населення, застосування фізичного і психологічного впливу до окремих категорій суспільства та верств населення, в тому числі шляхом незаконного позбавлення волі діючих представників органів державної влади України та місцевого самоврядування.
Разом з тим, у невстановлений досудовим розслідуванням час, але не пізніше ніж 05.05.2022, представниками збройних формувань Російської Федерації всупереч законного порядку установленого Конституцією України, Законами України «Про місцеві державні адміністрації», «Про місцеве самоврядування в Україні» та іншими діючими нормативно-правовими актами, цілеспрямовано було створено окупаційну адміністрацію Російської Федерації - «Военно-гражданская администрация Запорожской области», яку очолив ОСОБА_6 з метою подальшого утримання адміністративно-політичного контролю на захопленій військовим шляхом та тимчасово окупованій території Запорізької області, а також реалізації узурпованих владних повноважень. 
Нормативно правовим актом, який регламентує питання проведення всеукраїнського референдуму є Закон України «Про всеукраїнський референдум», прийнятий 26.01.2021. Так, частиною 2 статті 15 вказаного Закону передбачено, що Всеукраїнський референдум щодо зміни території України призначається Верховною Радою України відповідно до Конституції України. Крім того, в частині 1 статті 20 вказаного Закону зазначено, що у разі введення воєнного чи надзвичайного стану в Україні або окремих її місцевостях призначення (проголошення) та проведення всеукраїнського референдуму забороняється. 
При цьому, положеннями п. 6 ч.1 ст.1-1 Закону №1207-VII визначено, що окупаційна адміністрація РФ - це сукупність державних органів і структур Російської Федерації, функціонально відповідальних за управління тимчасово окупованими територіями та підконтрольних Російській Федерації самопроголошених органів, які узурпували виконання владних повноважень на тимчасово окупованих територіях та які виконували чи виконують властиві органам державної влади чи органам місцевого самоврядування функції на тимчасово окупованій території України, в тому числі органи, організації, підприємства та установи, включаючи правоохоронні та судові органи, нотаріусів та суб`єктів адміністративних послуг.
В той же час, 26.07.2022 указом голови військово-цивільної адміністрації Запорізької області ОСОБА_6 № 165-р створено незаконний орган влади - т.зв. «Избирательная комиссия Запорожской области». Далі, ОСОБА_6 знаходячись у палаці культури «ім. Т.Г. Шевченко», розташованому за адресою: Запорізька область, м. Мелітополь, пл. Перемоги, 4, організував та провів збори мешканців громади із залученням численних представників російських та місцевих окупаційних ЗМІ, на якому у штучно створеній урочистій обстановці, з використанням російської державної символіки, створюючи враження у присутніх осіб щодо їх певної причетності до цієї нібито значущої події, маніпулюючи таким чином їх дійсним сприйняттям подій та їх наслідків, підписав розпорядження - «О подготовке организации проведения референдума Избирательной комиссией Запорожской области» № 195-р від 08.08.2022, відповідно до якого доручив створеній виборчій комісії пропрацювати та надати до військово-цивільної адміністрації Запорізької області пропозиції з організаційного, матеріально-технічного та іншого забезпечення заходів до підготовки до проведення референдуму про входження Запорізької області до складу РФ.
Крім того, 20.09.2022 ОСОБА_6 , будучи головою військово-цивільної адміністрації Запорізької області, використовуючи владні повноваження, видав указ №356-у, відповідно до якого, зокрема:
1) призначив референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;
2) виніс питання на референдум щодо голосування за вихід Запорізької області із складу України, утворення Запорізької області самостійної держави та входження її до складу РФ на правах суб`єкта РФ, а саме: «Ви за вихід Запорізької області зі складу України, утворення Запорізькою областю самостійної держави і входження її до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації?», відповідь: «так» або «ні»»;
3) затвердив положення про референдум Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу РФ на правах суб`єкта РФ;
4) в цілях забезпечення умов для реалізації прав на участь у референдумі, а також безпеки для учасників референдуму, членів комісій референдуму, наглядачів, представників засобів масової інформації визначив дні голосування на референдумі 23 вересня - 27 вересня 2022 року.
Так встановлено, що громадянин України ОСОБА_5 , протягом серпня-вересня 2022 року, перебуваючи на території с-ще Фруктове Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, яка з 24.02.2022 є тимчасово окупованою Російською Федерацією територією України, діючи умисно, за попередньою змовою з невстановленими досудовим розслідуванням особами із числа місцевих мешканців, які увійшли до складу т.зв. «участковая избирательная комиссия №230328 (245)», а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами із числа окупаційної адміністрації, що діє на території Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій та бажаючи проявити себе перед вищим військово-політичним керівництвом держави-агресора РФ та окупаційною адміністрацією, будучи проросійськи налаштованою особою, з метою остаточного встановлення окупаційної влади Російської Федерації на тимчасово окупованій території Запорізької області, взяла участь в організації та проведенні на території вказаного населеного пункту незаконного референдуму щодо входження Запорізької області до складу Російської Федерації, призначеного указом зазначеної окупаційної адміністрації держави-агресора «про призначення референдуму Запорізької області про вихід Запорізької області із складу України та про входження Запорізької області до складу Російської Федерації на правах суб`єкта Російської Федерації» №356-у від 20.09.2022, який було безпосередньо проведено у період з 23 по 27 вересня 2022 року на тимчасово окупованій території Запорізької області, як член т.зв. дільничної виборчої комісії (мовою оригіналу: «участковая избирательная комиссия №230328 (245)», що розташована за адресою; Запорізька область, Мелітопольський район, с-ще Фруктове, вул. Молодіжна, 19.
В подальшому, протягом вересня 2022 року, ОСОБА_5 , перебуваючи на тимчасово окупованій території с-ще Фруктове Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, діючи умисно, за передньою змовою із невстановленими досудовим розслідуванням особами із числа місцевих мешканців, які увійшли до складу т.зв. «участковая избирательная комиссия №230328 (245)», а також іншими невстановленими досудовим розслідуванням особами із числа окупаційної адміністрації, що діє на території Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, достовірно усвідомлюючи протиправність своїх дій і передбачаючи настання суспільно небезпечних наслідків, здійснив необхідні організаційні заходи до проведення незаконного референдуму, а саме проводив агітацію та пропаганду серед місцевого населення щодо необхідності проведення голосування, а також особисто відвідував місця проживання мешканців с-ще Фруктове з метою проведення голосування, маючи при собі відповідну урну та бюлетені для голосування.
Суд вважає вказане обвинувачення доведеним та кваліфікує дії ОСОБА_5 за ч.5 ст.111-1 КК України, як участь в організації та проведення незаконних референдумів на тимчасово окупованій території.
Судовий розгляд у межах даного кримінального провадження здійснювався за відсутності обвинуваченого ОСОБА_5 (in absentia), який показань суду не надавав та будь-яких клопотань від останнього на адресу суду також не надходило.
Водночас, дане кримінальне провадження здійснювалось за обов`язковою участю захисника ОСОБА_4 , який був забезпечений державою з Регіонального центру з надання безоплатної вторинної правової допомоги в Донецькій та Запорізькій областях.
Повістки про виклик обвинуваченого ОСОБА_5 , а також інформацію про складання певних процесуальних документів у даному кримінальному провадженню надсилались та публікувались відповідно до вимог ст.323 КПК України.
Таким чином, суд вважає, що наявні у справі документи свідчать про відмову ОСОБА_5 , належним чином повідомленого про проведення відносно нього досудового розслідування та здійснення судового розгляду, від реалізації свого права предстати перед судом та захищати себе безпосередньо в такому суді, а так само свідчить про його намір ухилитися від кримінальної відповідальності.
В той же час, ухилення обвинуваченого ОСОБА_5 від правосуддя, суд оцінює як реалізацію останнього його невід`ємного права на свободу від самозвинувачення чи самовикриття (п/п. «g» п. 3 ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, ст. 63 Конституції України), як одну з ключових гарантій презумпції невинуватості.
Захисник ОСОБА_4 у судовому засіданні зазначив, що не мав можливості зв`язатися з обвинуваченим і з`ясувати в ним правову позицію щодо пред`явленого обвинувачення. Водночас, захисник належним чином приймав участь у реалізації права на захист обвинуваченого ОСОБА_5 під час судового розгляду та висловлював свою позицію з приводу недоведеності вини останнього у даному кримінальному провадженні.
Судом визнано загальновідомим і таким, що не потребує доказуванню в межах даного кримінального провадження, що тимчасова окупація з боку Російської Федерації частини території України (у т.ч. м. Мелітополя, Запорізької області), яка розпочалася із збройної агресії 20 лютого 2014 року та повномасштабного вторгнення збройних сил Російської Федерації на територію України 24 лютого 2022 року, а також анексія з боку Російської Федерації частини території України є загально відомими фактами, які не потребують окремого судового доказування.
Дослідивши матеріали кримінального провадження, надані прокурором під час судового розгляду, безпосередньо допитавши свідків, суд вважає, що вина ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України, повністю підтверджується такими доказами: 
- показаннями свідка ОСОБА_7 яка суду пояснила, що до повномасштабного вторгнення вона проживала в с.Фруктове Мелітопольського району Запорізької області, де працювала в крамниці. Особисто знайома з сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , оскільки їх діти товаришували. В липні 2022 року ОСОБА_5 увійшов до складу виборчої комісії щодо проведення незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу Російської Федерації, та особисто агітував її та мешканців с.Фруктове до участі у референдумі та в подальшому приймав активну участь у його проведенні.
Вона впевнена, що ОСОБА_5 добровільно погодився на організацію та проведення незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу Російської Федерації;
- свідка ОСОБА_9 яка суду пояснила, що до повномасштабного вторгнення вона проживала разом з родиною в с.Фруктове Мелітопольського району Запорізької області. Особисто знайома з сім`єю ОСОБА_5 та ОСОБА_8 , оскільки товаришували з їх донькою. В липні 2022 року ОСОБА_5 увійшов до складу виборчої комісії щодо проведення незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу Російської Федерації, та особисто агітував її та мешканців с.Фруктове до участі у референдумі та в подальшому приймав активну участь у його проведенні.
- даними протоколу огляду від 04 листопада 2024 року, під час якого оглянуто інформацію, розміщену у мережі Інтернет, а саме телеграм каналу, щодо: «О подготовке организации проведения референдума Избирательной комиссией Запорожской области» №195-р від 08.08.2022, відповідно до якого ОСОБА_6 доручив створеній виборчій комісії пропрацювати та надати до військово-цивільної адміністрації Запорізької області пропозиції з організаційного, матеріально-технічного та іншого забезпечення заходів до підготовки до проведення референдуму про входження Запорізької області до складу РФ;
- даними протоколу про результати НРСД від 13 листопада 2022 року зафіксованих під час проведення негласної розшукової дії - зняття інформації з електронних систем ідентифікаційними ознаками: номер мобільного телефону НОМЕР_1 під обліковим записом « ОСОБА_10 » який належить та яким користується громадянин України ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до яких міститься діалог групи «Референдум» (виборча дільниця №245 с. Фруктове) в якій зазначено ОСОБА_5 ;
- даними протоколу про результати НРСД від 29 січня 2023 року зафіксованих під час проведення негласної розшукової дії - зняття інформації з електронних систем ідентифікаційними ознаками: номер мобільного телефону НОМЕР_2 , який належить та яким користується громадянка України ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_3 , відповідно до яких міститься данні складу виборчих дільниць щодо організації та проведення референдуму, де зазначено ОСОБА_5 - член виборчої дільниці с.Фруктове;
- даними протоколу про результати НРСД від 28 січня 2025 року зафіксованих під час проведення негласної розшукової дії - зняття інформації з електронних систем ідентифікаційними ознаками: номер мобільного телефону НОМЕР_3 , який належить та яким користується громадянка України ОСОБА_13 ІНФОРМАЦІЯ_4 , відповідно до яких міститься діалог групи «Референдум» та «Вибори» в якій зазначено ОСОБА_5 - як член виборчої дільниці с.Фруктове, де відбувається листування між учасниками чатів з приводу організації та проведення у вересні 2022 року на тимчасово окупованій території Запорізької області незаконного референдуму;
- протоколом пред`явлення особи для впізнання за фотознімками з додатками від 25 липня 2024 року, 22 січня 2024 року та 03 червня 2024 року з яких вбачається, що свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_7 , ОСОБА_14 та ОСОБА_15 впізнали ОСОБА_5 який на тимчасово окупованій території с-ще Фруктове Новенської сільської територіальної громади Мелітопольського району Запорізької області, здійснював необхідні організаційні заходи до проведення незаконного референдуму, а саме проводив агітацію та пропаганду серед місцевого населення щодо необхідності проведення голосування, а також особисто відвідував місця проживання мешканців с-ще Фруктове з метою проведення голосування, маючи при собі відповідну урну та бюлетені для голосування.
Суд враховує, що практика Європейського суду з прав людини вказує на необхідність оцінювати докази, керуючись критерієм доведення «поза розумним сумнівом». Таке доведення має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою (Рішення ЄСПЛ від 14.02.2008 у справі «Кобець проти України» п. 43). Також має братися до уваги якість доказів, включаючи те, чи не ставлять обставини, за яких вони були отримані, під сумнів їхню надійність та точність (Рішення ЄСПЛ від 11.07.2013 у справі «Веренцов проти України» - п.86).
Щодо кримінально-правової кваліфікації вчиненого діяння, суд вбачає за необхідне також зазначити таке. При написанні формули кваліфікації та формулюванні обвинувачення органи досудового розслідування посилаються на ч.2 ст.28 КК України. Разом з тим, посилатися у формулі кваліфікації на форму співучасті, а саме на ст. 28 КК України не потрібно і про це вже неодноразово зазначалося у практиці Верховного Суду (постанова від 10 грудня 2024 року у справі № 163/2670/21, постанова від 21 жовтня 2025 року у справі №459/176/23). У формулі кримінально-правової кваліфікації вказуються, окрім інкримінованої особі статті Особливої частини кримінального закону, статті Загальної частини кримінального закону лише у випадках зазначення стадії вчинення кримінального правопорушення (готування або замах) або ж для вказівки на роль особи, крім ролі виконавця (організатор, підбурювач або пособник). Вказівка у формулі кримінально-правової кваліфікації на інші статті Загальної частини кримінального закону (у тому числі на форму співучасті) є зайвою.
У цьому провадженні обвинуваченому ОСОБА_5 інкриміновано вчинення кримінального правопорушення за попередньою змовою групою осіб і такі дії у формулі кваліфікації відображені з посиланням на ч.2 ст.28 КК. Однак, на форму співучасті у формулі кваліфікації посилатися не потрібно. Натомість якщо сторона обвинувачення вважає, що відповідне кримінально-каране діяння вчинене у співучасті, то вона може це врахувати, інкримінувавши особі кваліфікуючу ознаку, що стосується форми співучасті, якщо вона передбачена у статті Особливої частини кримінального закону. Диспозиції статті 111-1 КК України не передбачено такої кваліфікуючої ознаки. За такого посилання сторони обвинувачення на ч.2 ст.28 КК України є зайвим і підлягає виключенню. За наявності певних підстав вчинення кримінального правопорушення групою осіб за попередньою змовою (ч.2 або ч.3 ст.28 КК України) може бути визнано обставиною, яке обтяжує покарання.
За таких обставин, вказані досліджені у судовому засіданні докази відповідають саме такому критерію, є належними, допустимими, достовірними та такими, що у своїй сукупності підтверджують встановлені судом обставини вчинення ОСОБА_5 кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України. 
Вищевказані показання свідків та дані оглянутих ДВД - дисків, дані з протоколу НСРД узгоджуються між собою, не містять суперечностей, які б могли поставити під сумнів їх правдивість та достовірність.
У судовому засіданні також досліджені документи, що характеризують особу ОСОБА_5 .
Крім того, під час судового слідства було досліджено докази щодо руху кримінального провадження, зокрема, витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань в кримінальному провадженні №22025080000000099, постанову про виділення матеріалів досудового розслідування, постанову про оголошення розшуку підозрюваного, ухвалу слідчого судді про дозвіл на здійснення спеціального досудового розслідування. Також були досліджені докази направлення обвинуваченому ОСОБА_5 відповідних повідомлень і викликів через засоби масової інформації, сайт офісу Генерального прокурора України. 
Зміст даних документів не містить доказів винуватості ОСОБА_5 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 111-1 КК України, однак, інформація, яка визначена у документах, свідчить про дотримання норм кримінального процесуального законодавства під час здійснення досудового розслідування по даному кримінальному провадженню.
У ході судового слідства суд дослідив всі докази, надані сторонами обвинувачення і захисту, із дотриманням принципу змагальності і свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведені перед судом їх переконливості.
Будь-яких інших доказів в ході судового розгляду сторонами, які були вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, визначений КПК України, враховуючи, що суд, зберігаючи об`єктивність та неупередженість у ході розгляду даного кримінального провадження створив їм необхідні умови для реалізації ними їхніх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків, надано не було.
Суд критично ставиться до твердження захисника ОСОБА_4 , що фактично під час судового розгляду не доведено винуватість ОСОБА_5 в інкримінованому кримінальному правопорушенні.
Так, свідки ОСОБА_9 та ОСОБА_7  зазначили, що вони особисто знайомі з ОСОБА_5 , який добровільно увійшов до складу виборчої комісії щодо проведення незаконного референдуму про входження Запорізької області до складу Російської Федерації, та особисто агітувала мешканців с.Фруктове до участі у референдумі та в подальшому приймав активну участь у його проведенні.
Фактичним даними, що містяться протоколах про результати НРСД,огляду та впізнання свідків, які з урахуванням відсутності доказів, що підривають довіру до них, узгоджуються із встановленими судом обставинами вчинення кримінального правопорушення.
Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 24.10.2003 року «Про практику призначення судами кримінального покарання» виходячи з того, що встановлення пом`якшуючих та обтяжуючих покарання обставин має значення для правильного його призначення, судам необхідно всебічно досліджувати матеріали справи щодо наявності таких обставин і наводити у вироку мотиви прийнятого рішення. 
Судом обставин, що пом`якшують або обтяжують покарання ОСОБА_5 , не встановлено. 
При призначенні покарання ОСОБА_5 суд виходить із положень статті 65 КК України, а саме: з принципів законності, справедливості, індивідуалізації, а також достатності покарання для виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень. При цьому, враховує ступінь тяжкості вчиненого ОСОБА_5 кримінального правопорушення, який відповідно до вимог ст.12 КК України є тяжким злочином, суспільну небезпечність та характер скоєного злочину, особу обвинуваченого: раніше не судимий, має постійне місце мешкання, її вік та здоров`я (не перебуває на обліку у лікарів нарколога та психіатра). 
Враховуючи особистість ОСОБА_5 , конкретні обставини кримінального провадження, факт відсутності обставин, що пом`якшують та обтяжують покарання, суд вважає, що виправлення та перевиховування обвинуваченого можливо лише в умовах ізоляції його від суспільства - в місцях позбавлення волі. Суд вважає за необхідне ОСОБА_5 призначити покарання у виді позбавлення волі, у межах передбачене санкцією ч.5 ст.111-1 КК України.
На переконання суду, призначення обвинуваченому ОСОБА_5 такого покарання буде справедливим, співмірним і достатнім для його виправлення, кари та запобігання вчинення нових злочинів як самим обвинуваченим, так і іншими особами, а також буде відповідати таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання.
Санкцією ч.5 ст.111-1 КК України передбачено додаткове покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю. 
Приймаючи рішення про призначення ОСОБА_5 додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які посади в органах влади, місцевого самоврядування та підприємствах, установах, організаціях створених органами влади та місцевого самоврядування, суд враховує, що вказане додаткове покарання є обов`язковим у санкції вказаної статті. 
Крім того, ОСОБА_5 вчинив злочин, об`єктом якого є основи національної безпеки України. Обвинувачений своїми діями фактично допомагав державі-агресору створити певну вертикаль незаконного органу влади і фактично вчинив злочин проти незалежності, суверенітету та територіальної цілісності нашої держави. Виходячи з цього, суд приймає рішення про призначення ОСОБА_5 покарання у виді позбавлення права обіймати будь-які органах державної влади України.
Також, суд при прийняття рішення враховує правові висновки, викладені у постанові колегії Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 22.05.2018 року по справі №753/18479/16-к (провадження №51-520км18) та постанові колегії Другої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 21.06.2022 року по справі №171/869/21 (провадження №51-838км22) в частині можливості призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю, в тому числі і до осіб, які на час вчинення зазначеного кримінального правопорушення не займали офіційно певні посади та не займалися офіційно певною діяльністю, з огляду на положення, передбачені ст. 55 КК України.
З вказаних правових висновків вбачається, що не є перешкодою для призначення додаткового покарання у виді позбавлення права обіймати певні посади або займатися певною діяльністю та обставина, що обвинувачений на момент ухвалення вироку не працює на певній посаді та не проводить діяльність, з використанням можливостей якої (яких) він вчинив кримінальне правопорушення. 
В даному випадку буде справедливим та співмірним покарання особі, яка визнана винуватою у здійсненні колабораційної діяльності, яке унеможливить певний період часу у майбутньому бути представником державної влади в Україні. 
Крім того, санкцією ч.5 ст.111-1 КК України передбачено таке додаткове покарання як конфіскація майна. 
Згідно ч.1 ст.59 КК України покарання у виді конфіскації майна полягає в примусовому безоплатному вилученні у власність держави всього або частини майна, яке є власністю засудженого.
Враховуючи, що на стадії досудового розслідуванні та під час судового розгляду встановлено майно, що належить обвинуваченому ОСОБА_5 , суд призначає покарання у виді конфіскації всього її майна.
Рішень з приводу застосування, продовження, зміни запобіжних заходів відносно обвинуваченого ОСОБА_5 судом не приймалося. 
Процесуальні витрати, речові докази та цивільний позов у даному кримінальному провадженню відсутні. 
Керуючись ст.ст.297-1,323,369-371,374,376,395 КПК України, суд - 
УХВАЛИВ:
ОСОБА_5 визнати винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.5 ст.111-1 КК України та призначити йому покарання у виді 8 (восьми) років позбавлення волі, з позбавленням права обіймати будь-які посади в органах влади, місцевого самоврядування та підприємствах, установах, організаціях створених органами влади та місцевого самоврядування строком на 15 (п`ятнадцять) років, з конфіскацією всього належного йому майна. 
Строк відбуття покарання обвинуваченому ОСОБА_5 рахувати з моменту приведення вироку до виконання, тобто з моменту фактичного його затримання. 
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Вирок може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Комунарський районний суд м. Запоріжжя протягом тридцяти днів з моменту його проголошення. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурору та захиснику.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку суду. 
Інформацію про ухвалений вирок, опублікувати у засобах масової інформації загальнодержавної сфери розповсюдження та на офіційному веб-сайті суду.

Суддя           ОСОБА_1