ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
11 березня 2026 року справа №200/4104/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Казначеєва Е.Г., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 вересня 2025 року у справі № 200/4104/25 (головуючий І інстанції Аляб`єв І.Г.) за позовом Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,-

В С Т А Н О В И В :

Верченко Ольга Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області (далі - відповідач), в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.05.2025 року № 025750012419 про відмову в призначенні пенсії з 16.03.2025 року.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області зарахувати до стажу роботи за Списком № 1 період навчання з 01.09.1992 по 28.06.1993 у професійно-технічному училищі № 41 м.Селидове, та період з 29.06.1993 по 31.12.1998.
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області, призначити пенсію відповідно до ч.2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 16.03.2025 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 9 вересня 2025 року позов задоволено частково:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.05.2025 року № 025750012419 про відмову в призначенні пенсії позивачу з 16.03.2025 року;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача від 12.05.2025, із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 1 періоду навчання з 01.09.1992 по 28.06.1993 у професіно-технічному училищі № 41 м.Селидове та періоду роботи з 29.06.1993 по 31.12.1998;
- в задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального, процесульного права.
Апелянт зазначив, що позивачу правомірно спірним рішенням від 19.05.2025 року № 025750012419 відмовлено в призначенні пенсії за віком на пільгових умовах за Списком №1, оскільки він не набув необхідного пільгового стажу.
Також, вважає, що суд втрутився в дискреційні повноваження пенсійного органу.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
Позивач 12.05.2025 року звернувся із заявою про призначення пенсії за віком. 
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.05.2025 року № 025750012419 відмовлено позивачу в призначенні пенсії у зв`язку з відсутністю необхідного пільгового стажу.
В цьому рішенні зазначено, що страховий стаж заявника становить - 28р. 9м. 4д. Пільговий стаж за Списком № 1 становить 4 р. 2 м. 9 д.. Результати розгляду документів, доданих до заяви: до страхового та пільгового стажу роботи заявника зараховано всі періоди роботи згідно поданих документів.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач працював:
- з 05.06.1992 по 31.07.1992 позивач працював на посаді учня горнорабочого поверхні на дільниці шахтного транспорту на шахті “Гірник” тимчасово на час літніх канікул;
- 03.09.1992 прийнятий горнорабочим поверхні на Шахту “Гірник” в енергетичному відділі, на шахті “Гірник”;
- 04.09.1992 направлений на курси 10ти місячні електрослюсарів, 
- 24.03.1993 направлений для проходження виробничої практики учнем електрослюсаря підземного, 
- 28.06.1993 присвоєно кваліфікація підземного електрослюсаря 4 розряду по закінченню міського ПТУ № 41, 
- 20.10.1995 присвоєна кваліфікація електрослюсаря 5 розряду з повним робочим днем під землею, 
- 01.04.2001 переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею, 
- 09.03.2003 звільнений в зв`язку із ліквідацією шахти.
Відповідно до диплома серії НОМЕР_2 ОСОБА_1 з 01.09.1992 вступив в професійно-технічне училище № 41 м.Селидове, 28.06.1993 закінчив повний курс навчання на базі середньої освіти за професією електрослюсар підземний. 
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
Спірні правовідносини врегульовано Законом України від 05.11.1991 №1788-ХІІ “Про пенсійне забезпечення” (далі - Закон №1788-ХІІ) та Законом України від 09.07.2003 №1058-ІV “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” (далі - Закону №1058-ІV).
Закон №1788-ХІІ був введений в дію з 01 січня 1992 року - в частині норм, що стосуються призначення і виплати пенсій та коригування рівнів пенсій, призначених до введення цього Закону; з 01 квітня 1992 року - в повному обсязі.
За ч. 2 статі 24 Закону №1058-ІV страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
За статті 56 №1788-ХІІ до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв. При призначенні пенсій на пільгових умовах відповідно до статей 13 і 14 та пенсій за вислугу років відповідно до статті 55цього Закону провадиться взаємне зарахування періодів роботи, передбачених цими статтями, за умови, що зазначені роботи дають право на пенсію на аналогічних або більш пільгових умовах.
Згідно з ч.1 ст. 114 Закону №1058-IV право на пенсію за віком на пільгових умовах незалежно від місця останньої роботи мають особи, які працювали на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 та на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, на роботах, що дають право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, зазначених у частинах другій і третій цієї статті, а пенсії за вислугу років - на умовах, зазначених у частині четвертій цієї статті. Розміри пенсій для осіб, визначених цією статтею, обчислюються відповідно до статті 27 та з урахуванням норм статті 28 цього Закону.
За ч. 2 ст. 114 Закону №1058-IV на пільгових умовах пенсія за віком призначається:
1) працівникам, зайнятим повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, та за результатами атестації робочих місць, - після досягнення 50 років і за наявності страхового стажу не менше 25 років у чоловіків, з них не менше 10 років на зазначених роботах, і не менше 20 років у жінок, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах є належність його професії, посади до пільгової, тобто до Списку №1 в даному випадку, та підтвердження шкідливих умов праці за результатами проведеної атестації робочого місця, а також наявність достатньої кількості пільгового стажу на таких роботах та досягнення відповідного віку, встановленого законом.
Частиною 3 статті 114 Закону №1058-IV визначено, що працівники, безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, - за списком робіт і професій, що затверджується Кабінетом Міністрів України, мають право на пенсію незалежно від віку, якщо вони були зайняті на зазначених роботах не менше 25 років, а працівники провідних професій на таких роботах: робітники очисного вибою, прохідники, вибійники на відбійних молотках, машиністи гірничих виймальних машин, сталевари, горнові, агломератники, вальцювальники гарячого прокату, оброблювачі поверхневих дефектів металу (вогневим засобом вручну) на гарячих дільницях, машиністи кранів металургійного виробництва (відділень нагрівальних колодязів та стриперних відділень), - за умови, що вони були зайняті на таких роботах не менше 20 років. Такий самий порядок пенсійного забезпечення поширюється і на працівників, безпосередньо зайнятих повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) на шахтах з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, що реструктуруються або перебувають у стадії ліквідації, але не більше двох років.
За наявності стажу на підземних роботах менше 10 років у чоловіків і менше 7 років 6 місяців у жінок та страхового стажу, встановленого абзацами першим і п`ятнадцятим - двадцять третім пункту 1 частини другої цієї статті, за кожний повний рік зазначених робіт пенсійний вік, встановлений абзацом першим статті 26 цього Закону, зменшується на один рік. При цьому пенсійний вік для жінок не може бути нижчим за вік, встановлений абзацом першим пункту 1 частини другої цієї статті.
Аналогічні положення містяться в ч. 1 ст. 14 Закону №1788-ХІІ.
Таким чином необхідними умовами для призначення пенсії на пільгових умовах незалежно від віку є зайнятість особи повний робочий день, така зайнятість на підземних і відкритих гірничих роботах, що передбачені відповідним списком, що затверджений Кабінетом Міністрів України, наявність відповідного стажу роботи на цих роботах (пільгового, страхового).
В період з 26.01.1991 по 11.03.1994 на підставі постанови Верховної Ради України 12.09.1991 №1545-XII “Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР” на території України застосовувався Список № 1, затверджений постановою Кабінету Міністрів СРСР від 26.01.1991 №10.
В період з 11.03.1994 по 16.01.2003 застосовувався Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.1994 № 162.
З 16.01.2003 по 24.06.2016 застосовувався Список №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, зайнятість в яких дає право на пенсію за віком на пільгових умовах, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 16.01.2003 №36.
Список робіт і професій, що дають право на пенсію незалежно від віку при безпосередній зайнятості протягом повного робочого дня на підземних і відкритих гірничих роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин), пов`язаних з видобутком вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт і рудників та в металургії, терміном не менше 25 років, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 31.03.1994 №202, із змінами, внесеними згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 10.05.2018 №341.
За ст. 62 Закону №1788-ХІІ основним документом, який підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 № 637, затверджений Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній (далі - Порядок №637).
За п. 1 Порядку № 637 основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами.
Відповідно до пункту 20 Порядку №637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників. У довідці має бути вказано: періоди роботи, що зараховуються до спеціального стажу; професія або посада; характер виконуваної роботи; розділ, підрозділ, пункт, найменування списків або їх номери, куди включається цей період роботи; первинні документи за час виконання роботи, на підставі яких видана зазначена довідка. 
У разі коли підприємства, установи, організації або їх правонаступники розміщуються на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим і м. Севастополі, спеціальний трудовий стаж може підтверджуватися за даними, наявними в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
За пунктом 10 Порядку №383 для підтвердження стажу роботи зі шкідливими і важкими умовами праці необхідно подати трудову книжку із оформленими належним чином записами про займану посаду і період виконуваної роботи, виписку із наказу по підприємству про проведення атестації на відповідному робочому місці та, у разі відсутності в трудовій книжці відомостей, що визначають право на пенсію на пільгових умовах, уточнюючу довідку, передбачену пунктом 20 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 №637.
Тобто, необхідними умовами для виникнення у особи права на пенсійне забезпечення на пільгових умовах, відповідно до частини третьої статті 114 Закону №1058-ІV, є встановлення факту перебування особи на посаді або виконання нею робіт, що визначені положеннями зазначеної статті, а також документальне підтвердження зайнятості працівника за відповідною професією.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 позивач працював:
- з 05.06.1992 по 31.07.1992 позивач працював на посаді учня горнорабочого поверхні на дільниці шахтного транспорту на шахті “Гірник” тимчасово на час літніх канікул;
- 03.09.1992 прийнятий горнорабочим поверхні на Шахту “Гірник” в енергетичному відділі, на шахті “Гірник”;
- 04.09.1992 направлений на курси 10ти місячні електрослюсарів, 
24.03.1993 направлений для проходження виробничої практики учнем електрослюсаря підземного, 
- 28.06.1993 присвоєно кваліфікація підземного електрослюсаря 4 розряду по закінченню міського ПТУ № 41, 
- 20.10.1995 присвоєна кваліфікація електрослюсаря 5 розряду з повним робочим днем під землею, 
- 01.04.2001 переведений електрослюсарем підземним 4 розряду з повним робочим днем під землею, 
- 09.03.2003 звільнений в зв`язку із ліквідацією шахти.
Щодо зарахування до пільгового стажу роботи позивача періоду навчання з 01.09.1992 по 28.06.1993 у професійно-технічному училищі № 41 м.Селидове, суд враховує наступне.
Відповідно до трудової книжки серії НОМЕР_1 , 04.09.1992 позивач направлений на курси 10ти місячні електрослюсарів.
За дипломом серії НОМЕР_2 позивач з 01.09.1992 вступив в професійно-технічне училище № 41 м.Селидове, 28.06.1993 закінчив повний курс навчання на базі середньої освіти за професією електрослюсар підземний.
Згідно з п. "д" ст. 56 Закону №1788-XIІ до стажу роботи, що дає право на пенсію, зараховується час навчання у вищих і середніх спеціальних навчальних закладах, в училищах і на курсах по підготовці кадрів, підвищенню кваліфікації та перекваліфікації, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі.
За п. 8 Порядку №637 час навчання у вищих навчальних, професійних навчально-виховних закладах, навчальних закладах підвищення кваліфікації та перепідготовки кадрів, в аспірантурі, докторантурі і клінічній ординатурі підтверджується дипломами, посвідченнями, свідоцтвами, а також довідками та іншими документами, що видані на підставі архівних даних і містять відомості про періоди навчання.
За відсутності в документах таких відомостей для підтвердження часу навчання приймаються довідки про тривалість навчання в навчальному закладі у відповідні роки за умови, що в документах є дані про закінчення повного навчального періоду або окремих його етапів.
Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закон України “Про професійну (професійно-технічну) освіту” час навчання у закладі професійної (професійно-технічної) освіти зараховується до трудового стажу здобувача освіти, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Аналогічна норма передбачена абз. 1 п. 26 Положення про професійно-технічний навчальний заклад, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.08.1998 №1240, за якою час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі до безперервного і до стажу роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за одержаною професією не перевищує трьох місяців.
Суд зазначає, що строк між останнім днем навчання (28.06.1993) та призначенням на посаду електрослюсаря (28.06.1993 присвоєно кваліфікація підземного електрослюсаря 4 розряду по закінченню міського ПТУ № 41) не перевищив трьох місяців.
За ст. 18 Закону України “Про професійно-технічну освіту” до закладів професійної (професійно-технічної) освіти належать професійно-технічне училище відповідного профілю; професійне училище соціальної реабілітації; вище професійне училище; професійний ліцей; професійний ліцей відповідного профілю; професійно-художнє училище; художнє професійно технічне училище; вище художнє професійно-технічне училище; училище- агрофірма; вище училище-агрофірма; училище-завод; центр професійної (професійно-технічної) освіти; центр професійної освіти; навчально виробничий центр; центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів; навчально курсовий комбінат; навчальний центр; інші тини закладів освіти, що надають професійну (професійно-технічну) освіту або здійснюють професійне (професійно-технічне) навчання.
Спірні періоди навчання позивача в учбовому пункті шахти є підтвердженими належним чином оформленими записами у його трудовій книжці та довідками.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 17.04.2018 по справі № 668/3386/15-а.
Отже, записами трудової книжки, дипломом підтверджено час навчання позивача за професією “електрослюсар” і зарахування на роботу за одержаною професією в межах трьох місяців з дня закінчення навчання.
Відповідно до ч. 5 ст. 242 КАС України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постановах від 07.03.2018 року у справі № 233/2084/17, від 16.05.2019 року у справі № 161/17658/16-а, від 27.02.2020 року у справі №577/2688/17, від 31.03.2020 року у справі №446/656/17, від 21.05.2020 року у справі №550/927/17, від 10.12.2020 року у справі №372/403/17.
Виходячи з наведеного, відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу роботи позивача період навчання 01.09.1992 по 28.06.1993 у професійно-технічному училищі № 41 м.Селидове.
Щодо зарахування до пільгового стажу роботи періоду з 29.06.1993 по 31.12.1998 суд зазначає наступне.
Відповідачем ані в спірному рішенні, ані у відзщиві на позовну заяву не наведено підстав для не зарахування до пільгового стажу роботи позивача період його роботи 29.06.1993 по 31.12.1998.
Проте, відповідно до довідки РС-право до пільгового стажу роботи позивача не зараховано 29.06.1993 по 31.12.1998.
Як встановлено судом, з 29.06.1993 по 31.12.1998 працював на посаді електрослюсаря з повним робочим днем під землею
Вказана посада відносяться до шкідливих відповідно до Списку № 1.
Відповідно до Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Індивідуальні відомості про застраховану особу містяться Відомості по спеціальному стажу за результатами проведеної атестації робочих місць, а саме Код обліку спецстажу: ЗПЗ013А1. 
ЗПЗ013А1 Працівники, зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці, - за Списком № 1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць; чоловіки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах; жінки - після досягнення 45 років і при стажі роботи не менше 15 років, з них не менше 7 років 6 місяців на зазначених роботах.
За пунктом 20 Порядку № 637 у тих випадках, коли в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах або за вислугу років, установлені для окремих категорій працівників, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, установ, організацій або їх правонаступників.
Отже, за змістом вказаної норми, для підтвердження спеціального трудового стажу приймаються уточнюючі довідки підприємств, лише якщо в трудовій книжці відсутні відомості, що визначають право на пенсії на пільгових умовах.
Проте, встановлені у цій справі обставини свідчать, що спеціальний трудовий стаж позивача у спірні періоди, підтверджується записами в трудовій книжці, де вказано, що у спірні періоди позивач працював повний робочий день електрослюсарем.
Тобто Трудова книжка позивача має усі кваліфікуючи ознаки, які відносять таку роботу до пільгової.
Це означає, що уточнююча довідка підприємств за відповідні періоду стажу не є обов`язковою для призначення пенсії.
Аналогічна правова позиція висловлена у постанові Верховного суду від 25 вересня 2019 року № 227/516/17.
Отже, відповідачем протиправно не зараховано до пільгового стажу позивача період його роботи з 29.06.1993 по 31.12.1998 на посаді електрослюсаря.
Щодо обраного способу захисту.
Позивач просить призначити йому пенсію відповідно до ч.2 ст.114 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування” з 16.03.2025 року.
В той же час предметом дослідження у цій справі є тільки питання про пільговий характер стажу роботи.
Оскільки вирішення питання щодо заявлених позовних вимог пов`язане з вчиненням дій, що виходять за межі предмету дослідження у цій справі та компетенції суду (оскільки повинні вчинятися відповідачем), у суду відсутня можливість перевірити обґрунтованість заявлених вимог.
Відповідно до ч.2 ст. 9 КАС України суд розглядає адміністративні справи не інакше як за позовною заявою, поданою відповідно до цього Кодексу, в межах позовних вимог. Суд може вийти за межі позовних вимог, якщо це необхідно для ефективного захисту прав, свобод, інтересів людини і громадянина, інших суб`єктів у сфері публічно-правових відносин від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Враховуючи викладене, для ефективного захисту прав позивача, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити, шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення відповідача та шляхом зобов`язання відповідача повторно розглянути заяву позивача від 16.03.2025 про призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах з зарахування до пільгового стажу роботи за Списком № 1 період навчання з 01.09.1992 по 28.06.1993 у професійно-технічному училищі № 41 м.Селидове, та період з 29.06.1993 по 31.12.1998.
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області від 19.05.2025 року № 025750012419 про відмову в призначенні пенсії позивачу з 16.03.2025 року;
- зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області повторно розглянути заяву позивача від 12.05.2025, із зарахуванням до стажу роботи за Списком № 1 періоду навчання з 01.09.1992 по 28.06.1993 у професіно-технічному училищі № 41 м.Селидове та періоду роботи з 29.06.1993 по 31.12.1998.
Щодо доводів відповідача про недопустимість втручання в його дискреційні повноваження суд зазначає наступне.
За визначенням, наведеним у п. 7 ч. 1 ст. 2 Закону України від 17 лютого 2022 року № 2073-ІХ “Про адміністративну процедуру” (далі – Закон № 2073), дискреційне повноваження – повноваження, надане адміністративному органу законом, обрати один із можливих варіантів рішення відповідно до закону та мети, з якою таке повноваження надано.
Як визначено у Рекомендації № R (80) 2 Комітету Міністрів Ради Європи щодо здійснення дискреційних повноважень адміністративними органами від 11 березня 1980 року, дискреційні повноваження означають свободу адміністрації оцінювати ситуації й приймати у них рішення, надають адміністрації простір у здійсненні вибору між вільними рішеннями.
Проявом адміністративного розсуду може бути:
а) коли норма, встановлюючи певні варіанти рішень, зобов`язує орган зробити вибір одного з варіантів;
б) коли норма уповноважує орган або посадову особу діяти на власний розсуд і при цьому настання правових наслідків не пов`язується конкретними умовами тощо.
Разом з цим в контексті спірних правовідносин, суд першої інстанції не допустив втручання в дискрецію ПФУ та зобов`язав повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії.
Відповідно до ч.1 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 9 вересня 2025 року у справі № 200/4104/25 за позовом Верченко Ольги Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Закарпатській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 11 березня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

Е.Г. Казначеєв