Справа № 761/1436/26
Провадження № 3/761/1071/2026

ПОСТАНОВА 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2026 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Притула Наталія Григорівна, розглянувши матеріали, які надійшли від командира Військової частини НОМЕР_1 Міністерства оборони України про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП України, громадянина:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення та встановлено в судовому засіданні, полковник медичної служби ОСОБА_1 , будучи військовою службовою особою, в умовах особливого періоду, під час дії правового режиму воєнного стану, вчинив дії, які явно виходять за межі наданих йому, як начальнику медичного управління КСВ ЗС України, повноважень, визначених у Положенні про медичне управління КСВ ЗС України, затвердженому наказом командувача Сухопутних військ ЗС України від 09.09.2024 № 740/дск, а саме: без отримання на те дозволу чи доручення командувача Сухопутних військ ЗС України у жовтні 2025 року відвідав зустріч із представниками норвезької компанії Watchbird AS в готелі InterContinental, під час якої від імені КСВ ЗС України обговорював можливість безпосереднього залучення міжнародної військової допомоги у вигляді засобів індивідуального захисту SAFEkit виробництва зазначеної норвезької компанії на суму 10 млн. доларів США; усвідомлюючи, що вказані дії не входять до його службових (посадових) обов`язків, а відносяться до компетенції Головного управління військового співробітництва ЗС України, як органу міжнародного співробітництва в системі ЗС України, в порушення встановленого наказом Міністерства оборони України 23.07.2021 № 218 "Про здійснення міжнародного співробітництва Міністерством оборони України та Збройними Силами України" порядку залучення міжнародної військової допомоги на прохання невстановленої особи організував та скоординував створення проєкту листа від імені командувача Сухопутних військ ЗС України генерал-майора ОСОБА_2 від 26.11.2025 № 116/11/109154 на адресу Міністерства оборони Королівства Норвегія та норвезької компанії Watchbird AS із проханням надати в якості гуманітарної допомоги засоби індивідуального захисту, подав його на підпис заступнику начальника управління планування та координації службової діяльності командувача Сухопутних військ ЗС України КСВ ЗС України полковнику ОСОБА_3 та після його підписання організував його відправлення на електронні адреси Міністерства оборони Королівства Норвегія та норвезької компанії Watchbird AS, чим вчинив військове адміністративне правопорушення, передбачене частиною другою статті 172-14 КУпАП.
 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце судового засідання. Пояснення щодо обставин, зазначених в протоколі про військове адміністративне правопорушення не надав.
 
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суддя приходить до наступних висновків.
Статтею 172-14 ч. 1 КУпАП передбачено відповідальність за перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень, тобто умисне вчинення дій, які явно виходять за межі наданих цій особі прав чи повноважень.
Стаття 172-14 ч. 2 КУпАП встановлює відповідальність за діяння, передбачені частиною першою цієї статті, вчинене в умовах особливого періоду.
При цьому норма ст. 172-14 КУпАП є бланкетною, тобто нормою, яка лише називає або описує правопорушення, а для повного визначення його ознак відсилає до інших галузей права. Конкретизований зміст бланкетної диспозиції передбачає певну деталізацію відповідних положень інших нормативно-правових актів, що наповнює норму більш конкретним змістом, для встановлення саме тих ознак, які мають значення для правової кваліфікації за відповідною статтею чи частиною статті КУпАП.
Так, безпосереднім об`єктом цього правопорушення є встановлений порядок службової діяльності у сфері реалізації військовими службовими особами своїх прав і виконання обов`язків. 
Об`єктивна сторона цього правопорушення полягає в активних діях військової службової особи всупереч інтересам військової служби, з перевищенням наданої їй влади та службових повноважень. 
Об`єктивна сторона цього правопорушення може виступати у формі суспільно небезпечного діяння із застосування нестатутних заходів впливу щодо підлеглого або перевищення дисциплінарної влади. 
Суб`єктивна сторона перевищення військовою службовою особою влади чи службових повноважень характеризується виною у формі умислу до діяння та умислом або необережністю до наслідків. Інтелектуальний елемент умислу в цьому випадку полягає в усвідомленні особою суспільно небезпечного характеру своїх дій і передбачення можливості або неминучості настання суспільно небезпечних наслідків. Це означає, що особа, коли вчиняє вказане адміністративне правопорушення, усвідомлює вихід за межі наданих їй повноважень, тобто розуміє, що вчиняє дії, які не входять до її компетенції.
Суб`єктом цього правопорушення є лише військові службові особи, під якими згідно з приміткою до ст. 17213 КУпАП розуміються військові начальники, а також інші військовослужбовці, які обіймають постійно чи тимчасово посади, пов`язані з виконанням організаційно-розпорядчих чи адміністративно-господарських обов`язків, або виконують такі обов`язки за спеціальним дорученням повноважного командування.
Перевищення службових повноважень - це дії службової особи, яка не має владних функцій і виходить під час виконання своїх адміністративно-господарських функцій за межі своїх повноважень, або дії службової особи, яка має владні повноваження, але в конкретному випадку перевищує не їх, а інші свої повноваження, або перевищує свої повноваження стосовно осіб, які не входять до числа підлеглих. Явний вихід службової особи за межі наданих їй повноважень слід розуміти як відкритий, очевидний, явний для всіх, у тому числі і винного, безсумнівний, відвертий.
Відповідно до норм діючого КУпАП суд вирішує справу за обставинами, суттю та наслідком правопорушення, які викладені у протоколі.
Згідно ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Разом з тим, згідно ст. 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
У відповідності до ст. 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Як вбачається з матеріалів справи, начальник медичного управління КСВ ЗС України полковник медичної служби ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначений на посаду наказом Головнокомандувача ЗС України (по особовому складу) від 26.03.2024 № 542, відповідно до витягу із наказу командувача Сухопутних військ ЗС України (по стройовій частині) від 03.04.2024 № 94 полковник медичної служби ОСОБА_1 приступив до виконання службових обов`язків за посадою із 03.04.2024.
Відповідно до пояснень начальника медичного управління КСВ ЗС України полковника медичної служби ОСОБА_1 наданих 02.01.2026 року, приблизно наприкінці жовтня 2025 року заступник начальника управління планування та координації службової діяльності командувача Сухопутних військ ЗС України КСВ ЗС України полковник ОСОБА_3 у своєму службовому кабінеті повідомив йому про пропозицію норвезької компанії Watchbird AS (на той час невідомої ОСОБА_1 ) надати Сухопутним військам ЗС України засоби індивідуального захисту у якості гуманітарної допомоги (безоплатно) та попросив відвідати зустріч із її представниками для визначення потреби у зазначених засобах для Сухопутних військ ЗС України, зазначивши, що передав контакти ОСОБА_1 представникам компанії.
Приблизно через 2-3 дні після вказаної розмови полковнику медичної служби ОСОБА_1 на месенджер "WhatsApp" надійшов дзвінок з невідомого номера. Співрозмовник повідомив, що телефонує від полковника ОСОБА_3 щодо засобів захисту, та запропонував зустрітися у визначений час в готелі InterContinental (вул. Велика Житомирська, 2-А) із представниками норвезької компанії Watchbird AS для обговорення деталей їх передачі Сухопутним військам. 
В подальшому, невідомий абонент надіслав ОСОБА_1 номер перекладача з норвезької на українську, який буде присутній на зустрічі.
У домовлений час, наприкінці жовтня - на початку листопада 2025 року, полковник медичної служби ОСОБА_1 , перекладач та три представники норвезької компанії Watchbird AS, зокрема радник CEO компанії по Україні ОСОБА_5, зустрілися в фоє готелю InterContinental та близько 30 хвилин знайомили ОСОБА_1 із документацією на засоби індивідуального захисту SAFEkit, розповідали про їх технічні характеристики та особливості застосування. Окрім цього, представники норвезької компанії Watchbird AS надали полковнику медичної служби ОСОБА_1 брошури українською мовою та 4 дослідних зразки SAFEkit.
В поясненнях полковник медичної служби ОСОБА_1 зазначив, що він про призначення зустрічі із представниками норвезької компанії Watchbird AS в готелі InterContinental командувачу Сухопутних військ ЗС України не доповідав, дозволу на її відвідування та представлення на ній інтересів КСВ ЗС Україні не питав.
Окрім цього, у ході проведення перевірки було з`ясовано, що в подальшому, у листопаді 2025 року, приблизно через два тижні після зустрічі в готелі InterContinental між представниками норвезької компанії Watchbird AS та полковником медичної служби ОСОБА_1 , останньому зателефонувала перекладач, яка була присутня на зазначеній зустрічі, та попросила направити лист від імені командувача Сухопутних військ ЗС України генерал-майора ОСОБА_2 на адресу Міністерства оборони Королівства Норвегії та норвезької компанії Watchbird AS, щоб безоплатно отримати для Сухопутних військ ЗС України близько 67 тисяч засобів індивідуального захисту SAFEkit виробництва тої ж компанії Watchbird AS.
Після завершення вказаного телефонного дзвінка перекладач у месенджер "WhatsApp" надіслала полковнику медичної служби ОСОБА_1 документ "Word" із текстом листа, який необхідно направити зазначеним вище іноземним адресатам.
В той же час, зазначені пояснення ОСОБА_1 не підтверджені належними та допустимими доказами.
Як зазначено в протоколі, 26.11.2025, полковник медичної служби ОСОБА_1 шляхом направлення повідомлення у месенджер "WhatsApp" доручив офіцеру групи контролю організації та проведення військово-лікарської комісії медичного управління КСВ ЗС України молодшому лейтенанту ОСОБА_4 створити проєкт листа із визначеним текстом.
Відповідно до знімку екрану чату у месенджері "WhatsApp", наданого молодшим лейтенантом ОСОБА_4 , перевіркою був встановлений зміст повідомлень між полковником медичної служби ОСОБА_1 та молодшим лейтенантом ОСОБА_4 26.11.2025 стосовно створення проєкту листа від імені командувача Сухопутних військ ЗС України генерал-майора ОСОБА_2 від 26.11.2025 № 116/11/109154, а саме:
(12 год. 19 хв.) ОСОБА_1 - "Треба буде зробити лист, вставити текст на англійській, щоб завтра зранку я його підписав у командувача";
(12 год. 19 хв.) ОСОБА_4 - "А у вас є текст на англійській?";
(12 год. 20 хв.) ОСОБА_1 - "Так";
(13 год. 15 хв.) ОСОБА_1 - переслане повідомлення із документом формату "Word" під назвою "Letter Watchbird - the Land Forces.docx" 14 кБ;
(13 год. 15 хв.) ОСОБА_1 - переслане повідомлення із тексом "Commander of the Land Forces of the Armed Forces of Ukraine, brigadier general ОСОБА_2";
(13 год. 42 хв.) ОСОБА_4 -"Це ж не наші скидали? Хіба ми пишемо по-батькові?";
(13 год. 46 хв.) ОСОБА_1 - "Не наші".
Молодший лейтенант ОСОБА_4 надав пояснення, що 26.11.2025, він переніс текст, пересланий йому полковником медичної служби ОСОБА_1 у месенджері "WhatsApp", в бланк КСВ ЗС України для листування з іноземними кореспондентами, попередньо замінивши оформлення військового звання та імені командувача Сухопутних військ ЗС України генерал-майора ОСОБА_2 із "brigadier general ОСОБА_2", як було зазначено у пересланому повідомленні, на "Major General ОСОБА_2". 
Виконавцем проєкту зазначеного службового листа у його лівому нижньому куті молодший лейтенант ОСОБА_4 вказав полковника медичної служби ОСОБА_1 , оскільки, відповідно до його пояснень, сам він не був ні ініціатором створення листа, ні його розробником, не складав його текст, у його зміст не заглиблювався, а виключно виконав вказівку свого прямого начальника ОСОБА_1 , вставивши надісланий йому текст до бланку КСВ ЗС України для листування з іноземними кореспондентами.
В подальшому, молодший лейтенант ОСОБА_4 у своєму обліковому записі АСКОД створив реєстраційну картку листа, присвоїм йому реєстраційний номер (№ 116/11/109154) та, погодивши його із полковником медичної служби ОСОБА_1 через месенджер "WhatsApp", роздрукував.
В подальшому, ввечері 26.11.2025, молодший лейтенант ОСОБА_4 поклав проєкт листа від імені командувача Сухопутних військ ЗС України генерал-майора ОСОБА_2 від 26.11.2025 № 116/11/109154 до інших документів у папку медичного управління КСВ ЗС України, яку передав полковнику медичної служби ОСОБА_1 .
У свою чергу, полковник медичної служби ОСОБА_1 26.11.2025 передав проєкт зазначеного листа заступнику начальника управління планування та координації службової діяльності командувача Сухопутних військ ЗС України КСВ ЗС України полковнику ОСОБА_3 для подальшого підписання його у командувача Сухопутних військ ЗС України генерал-майора ОСОБА_2 , що підтверджується поясненнями як ОСОБА_1 , так і ОСОБА_3 
27.11.2025, підписаний особисто полковником ОСОБА_3 лист був повернутий ним полковнику медичної служби ОСОБА_1 , який, у свою чергу, передав його молодшому лейтенанту ОСОБА_4 , який відсканував його та завершив формування реєстраційної картки вказаного документу в АСКОД.
В подальшому, 05.12.2025 під час особистого спілкування полковник медичної служби ОСОБА_1 запитав у ОСОБА_4 чи був направлений лист від 26.11.2025 № 116/11/109154 на електронні адреси Міністерства оборони Королівства Норвегія та норвезької компанії Watchbird AS. Молодший лейтенант ОСОБА_4 відповів, що ні. Після чого полковник медичної служби ОСОБА_1 усно доручив ОСОБА_4 направити лист на електронні адреси зазначених іноземних кореспондентів.
Молодший лейтенант ОСОБА_4 , виконуючи вказівку полковника медичної служби ОСОБА_1 , 05.12.2025 за допомогою службової пошти медичного управління КСВ ЗС України (mu.ksv@army.mil.gov.ua) направив два повідомлення на поштові скриньки норвезької компанії Watchbird AS (post@watchbird.no) о 18 год. 05 хв. та Міністерства оборони Королівства Норвегія (postmottak@fd.dep.no) о 18 год. 08 хв.
В протоколі зазначено, що електронні адреси зазначених іноземних кореспондентів містилися у документі формату "Word" під назвою "Letter Watchbird - the Land Forces.docx" 14 кБ, надісланому у месенджер "WhatsApp" полковнику медичної служби ОСОБА_1 перекладачем із норвезької.
В той же час, суду не надано доказів на підтвердження зазначеного, а пояснення полковника медичної служби ОСОБА_1 , молодшого лейтенанта ОСОБА_4 , а також знімок екрану вихідних повідомлень із службової пошти медичного управління КСВ ЗС України (mu.ksv@army.mil.gov.ua) не є належними доказами направлення вказаного листа перекладачем із норвезької.
Права та обов`язки начальника медичного управління КСВ ЗС України визначені у Положенні про медичне управління КСВ ЗС України, затвердженому наказом командувача Сухопутних військ ЗС України від 09.09.2024 № 740/дск.
Відповідно до розділу 9 "Права начальника медичного управління" зазначеного Положення начальник медичного управління має право представляти інтереси КСВ ЗС України (з медичних питань) в органах державної влади, органах місцевого самоврядування, підприємствах, установах, організаціях, закладах, громадських об`єднаннях за дорученням командувача Сухопутних військ ЗС України.
Як зазначено в протоколі, полковник медичної служби ОСОБА_1 відвідував зустріч із представниками норвезької компанії Watchbird AS щодо залучення міжнародної військової допомоги у вигляді засобів індивідуального захисту SAFEkit виробництва зазначеної норвезької компанії на прохання заступника начальника управління планування та координації службової діяльності командувача Сухопутних військ ЗС України КСВ ЗС України полковника ОСОБА_3 , а командувачу Сухопутних військ ЗС України про вказані дії ОСОБА_1 не доповідав.
Також, зазначеним Положенням не передбачено здійснення начальником медичного управління КСВ ЗС України будь-яких заходів із створення проєктів листів від імені командувача Сухопутних військ ЗС України на адреси органів державної влади, установ, організацій іноземних країн щодо залучення міжнародної військової допомоги.
Окрім цього, відповідно до Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію" в Україні особливий період настав з дня набрання чинності Указу виконуючого обов`язки Президента України, Голови Верховної ради України від 17.03.2014 № 303/2014 "Про часткову мобілізацію", продовжено його Указом Президента України від 14.01.2015 № 15/2015 "Про часткову мобілізацію", та Указом Президента України від 24.02.2022 № 69/2022 "Про загальну мобілізацію".
Згідно з вимогами частини 3 та частини 8 статті 4 Закону України "Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію", часткова мобілізація може проводитися в окремих місцевостях держави, а також стосуватися певної частини національної економіки Збройних Сил України, інших військових формувань, оперативно-рятувальної служби цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
З моменту оголошення мобілізації чи введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях настає особливий період функціонування економіки, органів державної влади, інших державних органів, органів місцевого самоврядування, Збройних Сил України, інших військових формувань, сил цивільного захисту, підприємств, установ і організацій.
Стаття 1 Закону України "Про оборону України" визначає, що особливий період настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях.
Окрім цього, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", на підставі Указу Президента України "Про введення воєнного стану в Україні" від 24.02.2022 № 64/2022, в Україні введено воєнний стан із 05.30 24.02.2022 строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався та триває на даний час.
Відповідно до вимог частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Так, Дисциплінарний статут Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 551-XIV (далі - Дисциплінарний статут), визначає сутність військової дисципліни, обов`язки військовослужбовців, а також військовозобов`язаних та резервістів під час проходження навчальних (перевірочних) і спеціальних зборів щодо її додержання, види заохочень та дисциплінарних стягнень, права командирів щодо їх застосування, а також порядок подання і розгляду заяв, пропозицій та скарг.
Статтею 1 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна - це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених статутами Збройних Сил України та іншим законодавством України.
В свою чергу, статтею 2 Дисциплінарного статуту визначено, що військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності Військовій присязі.
Разом з тим, вимоги статті 4 Дисциплінарного статуту зобов`язують кожного військовослужбовця:
- додержуватися Конституції та законів України, Військової присяги, неухильно виконувати вимоги статутів Збройних Сил України, накази командирів;
- бути пильним, зберігати державну таємницю;
- додержуватися визначених статутами Збройних Сил України правил взаємовідносин між військовослужбовцями, зміцнювати військове товариство;
- виявляти повагу до командирів і один до одного, бути ввічливими і додержуватися військового етикету;
- поводитися з гідністю й честю, не допускати самому і стримувати інших від негідних вчинків;
- не вживати під час проходження військової служби (крім медичного призначення) наркотичні засоби, психотропні речовини чи їх аналоги, а також не вживати спиртні напої під час виконання обов`язків військової служби.
Поряд із цим, з метою визначення загальних прав та обов`язків військовослужбовців Збройних Сил України і їх взаємовідносин, обов`язків основних посадових осіб бригади (полку, корабля 1 і 2 рангу, окремого батальйону) та її підрозділів, правил внутрішнього порядку у військовій частині та її підрозділах видано Статут внутрішньої служби Збройних Сил України, затверджений Законом України від 24.03.1999 № 548-XIV (зі змінами) (далі - Статут внутрішньої служби).
У відповідності до частини другої вступу Статуту внутрішньої служби вказаним нормативно-правовим документом керуються всі військові частини, кораблі, управління, штаби, організації, установи і військові навчальні заклади Збройних Сил України.
Статтею 5 Статуту внутрішньої служби визначено, що внутрішня служба - це система заходів, що вживаються для організації повсякденного життя і діяльності військової частини, підрозділів та військовослужбовців згідно з цим Статутом та іншими нормативно-правовими актами.
В свою чергу стаття 6 Статуту внутрішньої служби визначає, що внутрішня служба здійснюється з метою підтримання у військовій частині порядку та військової дисципліни, належного морально-психологічного стану, які забезпечують постійну бойову готовність та якісне навчання особового складу, збереження здоров`я військовослужбовців, організоване виконання інших завдань та зобов`язує кожного військовослужбовця знати й сумлінно виконувати вимоги вказаного нормативно-правового документу.
Так, статтею 11 Статуту внутрішньої служби на військовослужбовців Збройних Сил України, у зв`язку з необхідністю виконання завдань оборони України, захисту її суверенітету, територіальної цілісності та недоторканності, а також завдань, визначених міжнародними зобов`язаннями України, покладаються такі обов`язки:
- свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, віддано служити Українському народові, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок;
- бути хоробрим, ініціативним і дисциплінованим;
- беззастережно виконувати накази командирів (начальників) і захищати їх у бою, як святиню оберігати Бойовий Прапор своєї частини;
- постійно підвищувати рівень військових професійних знань, вдосконалювати свою виучку
і майстерність, знати та виконувати свої обов`язки та додержуватися вимог статутів Збройних Сил України;
- знати й утримувати в готовності до застосування закріплене озброєння, бойову та іншу техніку, берегти державне майно;
- дорожити бойовою славою Збройних Сил України та своєї військової частини, честю і гідністю військовослужбовця Збройних Сил України;
- поважати бойові та військові традиції, допомагати іншим військовослужбовцям, які перебувають у небезпеці, стримувати їх від вчинення протиправних дій, поважати честь і гідність кожної людини, не допускати порушень, пов`язаних із дискримінацією за ознакою статі, сексуальним домаганням, насильством за ознакою статі, правопорушень проти статевої свободи та статевої недоторканості;
- бути пильним, суворо зберігати державну таємницю;
- вести бойові дії ініціативно, наполегливо, до повного виконання поставленого завдання;
- виявляти повагу до командирів (начальників) і старших за військовим званням, сприяти їм у підтриманні порядку і дисципліни;
- додержуватися правил військового вітання, ввічливості й поведінки військовослужбовців, завжди бути одягненим за формою, чисто й охайно.
У свою чергу, стаття 16 Статуту внутрішньої служби зобов`язує кожного військовослужбовця виконувати службові обов`язки, що визначають обсяг виконання завдань, доручених йому за посадою. Вказані обов`язки визначаються статутами Збройних Сил України, а також відповідними посібниками, порадниками, положеннями, інструкціями.
Стаття 62 Конституції України визначає, що особа вважається невинуватою у вчиненні злочину і не може бути піддана кримінальному покаранню, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду.
Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні злочину.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачяться на її користь.
Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи (стаття 280 КУпАП).
Згідно з положеннями статті 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши їх в сукупності, а також враховуючи положення Конституції України, матеріали справи не містять беззаперечних доказів на підтвердження вчинення ОСОБА_1 дій всупереч інтересам військової служби, не встановлено умислу та суспільно небезпечного характеру дій, тому суд не вбачає підстав для притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП та провадження у справі підлягає закриттю за відсутністю в діях складу адміністративного правопорушення.
Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 33, 172-14 245, 247, 279, 280 КУпАП, суддя
ПОСТАНОВИВ:

Провадження в справі про притягнення  ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 172-14 КУпАП закрити за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником або прокурором протягом десяти днів з дня винесення постанови до Київського апеляційного суду.
Постанова судді у справах про адміністративне правопорушення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: Н.Г. Притула