ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

01 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 280/4305/25	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді Шлай А.В. (доповідач),
суддів: Кругового О.О., Малиш Н.І., 
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025р. (суддя Татаринов Д.В) в адміністративній справі №280/4305/25 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 , про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду із адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплаті йому за період з 29 січня 2020 р. по 19 травня 2023 р. грошового забезпечення, із урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р. , 01 січня 2023р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. № 704;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести йому за період з 29 січня 2020 р. по 19 травня 2023 р. нарахування та виплату грошового забезпечення із урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р., 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплаті йому грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та за 2023 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визнаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 року № 704;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату йому грошової допомоги на оздоровлення при наданні щорічної основної відпустки за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та за 2023 рік, виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням 
розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визнаються шляхом множення 
розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. № 704;
- визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо не нарахування та невиплати йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та за 2023 рік, у розмірі місячного грошового забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визнаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. № 704;
- зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 провести нарахування та виплату йому матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 рік, 2021 рік, 2022 рік та за 2023 рік, у розмірі місячного грошового забезпечення виходячи з розміру грошового забезпечення з урахуванням розмірів посадового окладу та окладу за військове звання, які визнаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого на 1 січня календарного року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками до Постанови КМУ «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» від 30 серпня 2017 р. № 704.
В обгрунтування позовних вимог вказав, що в період з 01 листопада 2019 р. по 19 березня 2025 р. проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 , якою не було проведено нарахування та виплату йому грошового забезпечення та інших виплат, із врахуванням показників прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановлених станом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р., 01 січня 2023 р., помножених на встановленні постановою КМУ від 30 серпня 2017 р. №704 коефіцієнти, із урахуванням також правових висновків постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 р. у справі №826/6453/18.
Рішенням Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 р., ухваленим за результатами розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, позовну заяву ОСОБА_1 задоволено частково. 
Судом:
- визнано протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 , які полягають у нарахуванні грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 29 січня 2020 р. до 19 травня 2023 р. матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 - 2022 роки, без врахування розмірів посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2020 рік” станом на 01 січня 2020 р. на відповідний тарифний коефіцієнт за період з 29 січня 2020 р. по 31 грудня 2020 р., встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2021 рік” станом на 01 січня 2021 р. на відповідний тарифний коефіцієнт за період з 01 січня 2021 року по 31 грудня 2021 р., встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2022 рік” станом на 01 січня 2022 р. на відповідний тарифний коефіцієнт за період з 01 січня 2022 р. по 31 грудня 2022 р., встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2023 рік” станом на 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт за період з 01 січня 2023 р. по 19 травня 2023 р.;
- зобов`язано Військову частини НОМЕР_1 здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 грошового забезпечення за період з 29 січня 2020 р. до 19 травня 2023 р., виходячи з посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2020 рік” станом на 01 січня 2020 р. на відповідний тарифний коефіцієнт за період з 29 січня 2020 р. по 31 грудня 2020 р., встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2021 рік” станом на 01 січня 2021 р. на відповідний тарифний коефіцієнт за період з 01 січня 2021 р. по 31 грудня 2021 р., встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2022 рік” станом на 01 січня 2022 р. на відповідний тарифний коефіцієнт за період з 01 січня 2022 р. по 31 грудня 2022 р., встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2023 рік” станом на 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт за період з 01 січня 2023 р. по 19 травня 2023 р., із урахуванням виплачених сум;
- зобов`язано Військову частини НОМЕР_1 провести нарахування та виплату ОСОБА_1 матеріальної допомоги для вирішення соціально-побутових питань за 2020 - 2022 р., виходячи з розміру посадового окладу, окладу за військовим званням, визначених шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, а саме: встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2020 рік” станом на 01 січня 2020 р. на відповідний тарифний коефіцієнт за період з 29 січня 2020 р. по 31 грудня 2020 р., встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2021 рік” станом на 01 січня 2021 р. на відповідний тарифний коефіцієнт за період з 01 січня 2021 р. по 31 грудня 2021 р., встановленого Законом України “Про Державний бюджет України на 2022 рік” станом на 01 січня 2022 р. за період з 01 січня 2022 р. по 31 грудня 2022 р.
В іншій частині позовних вимог відмовлено. 
У поданій апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким в позовних вимогах ОСОБА_1 відмовити в повному обсязі. 
В обгрунтування вимог апеляційної скарги вказано про правомірний обрахунок грошового забезпечення та інших виплат позивача, із розміру прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2028 р. в розмірі 1762,00 грн.
Письмовий відзив на апеляційну скаргу від позивача до суду апеляційної інстанції не надходив.
Розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, як це передбачено статтею 311 Кодексу адміністративного судочинства України.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_2 в період з 01 листопада 2019р. по 19 березня 2025 р. проходив військову службу у Військовій частині НОМЕР_1 . 
Не погодившись із нездійсненням обрахунку грошового забезпечення та додаткових виплат із розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого станом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р., 01 січня 2023 р., ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом.
Частково задовольняючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з наявності обов`язку у відповідача здійснити позивачу перерахунок грошового забезпечення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань, виходячи з розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня відповідного календарного року, шляхом його множення на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з пунктом 4 Постанови КМУ №704.
Здійснюючи перевірку оскарженого рішення суду першої інстанції, колегія суддів керується приписами статті 242 Кодексу адміністративного судочинства України, відповідно до яких рішення суду повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Перевірка оскарженого рішення суду першої інстанції здійснюється в межах доводів та вимог апеляційної скарги, як це передбачено статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України.
Щодо доводів апеляційної скарги про правомірний обрахунок грошового забезпечення та додаткових виплат позивача, виходячи із розміру прожиткового мінімуму станом на 01 січня 2028 р. в розмірі 1762,00 грн., то слід зазначити наступне.

01 березня 2018 р. набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704, якою затверджено тарифні сітки розрядів і коефіцієнтів посадових окладів, схеми тарифних розрядів, тарифних коефіцієнтів, додаткові види грошового забезпечення, розміри надбавки за вислугу років, пунктом 4 якої в редакції, чинній на 
момент прийняття (30 серпня 2017 р.) визначено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначалися шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
24 лютого 2018 р. набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 р. № 103, якою пункт 4 постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 р. №704 викладено в новій редакції, яка передбачає, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 р., на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14.
Рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 р. у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким вносились зміни до пункту 4 Постанови №704.
За правовим висновком Верховного Суду, викладеного в постанові від 17 лютого 2026р. у справі №520/5814/24, починаючи з 29 січня 2020 р. чинна редакція пункту 4 Постанови № 704, в якій передбачено, що для визначення посадового окладу та окладу за військовим званням, застосовується розрахункова величина "прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 1 січня календарного року", а не "прожитковий мінімум для працездатних осіб, встановлений законом на 01 січня 2018 року".
Отже, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції щодо наявності у відповідача обов`язку здійснити перерахунок сум грошового забезпечення та матеріальної допомоги для вирішення соціально - побутових питань позивача, виходячи із розміру посадового окладу та окладу за військове звання, визначеного шляхом множення прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого Законами України "Про Державний бюджет України" станом на 01 січня 2020 р., 01 січня 2021 р., 01 січня 2022 р., 01 січня 2023 р. на відповідний тарифний коефіцієнт згідно постанови Кабінету Міністрів України №704 від 30 серпня 2017 р.
Оскільки доводи апеляційної скарги висновки суду першої інстанції не спростовують, відсутні підставі, передбаченні статтею 317 Кодексу адміністративного судочинства України, для скасування ухваленого ним рішення. 
Керуючись статтями 315, 316, 321, 322, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 - залишити без задоволення.
Рішення Запорізького окружного адміністративного суду від 28 липня 2025 р. в адміністративній справі №280/4305/25 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили 01 квітня 2026 р. і оскарженню в касаційному порядку не підлягає відповідно до пункту 2 частини 5 статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий - суддя А.В. Шлай 

суддя О.О. Круговий 

суддя Н.І. Малиш