КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження 
№33/824/1830/2026

П О С Т А Н О В А 

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року місто Київ
справа №757/55376/25-п

Київський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., 
при секретарі судового засідання Олешко Л.Ю.,

за участю: 
захисника особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 - адвоката Муравського Олександра Володимировича,

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу захисника-адвоката Муравського Олександра Володимировича, який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2026 року у справі про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , за ч.1 ст.130 КУпАП,-

В С Т А Н О В И В:

Постановою судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2026 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір на користь держави у розмірі 665,60 грн.
Не погоджуючись з вказаною постановою суду першої інстанції, захисник-адвокат Муравський О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив постанову скасувати, а провадження по справі закрити на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення.,
В обґрунтування вимог апеляційної скарги посилався на те, що суд першої інстанції всебічно і об`єктивно не з`ясував обставини справи та належним чином не проаналізував наявні в справі докази у зв`язку з чим, дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Зазначав про те, що розгляд справи в суді першої інстанції відбувся без участі ОСОБА_1 та його захисника, що є істотнім порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, оскільки позбавляє можливості реалізувати гарантоване законом право на професійну допомогу та належний правовий захист. 
Вказував на те що, відповідно до ст.266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться з використанням спеціальних технічних засобів поліцейським у присутності двох свідків і відповідно до п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду. А як вбачається з протоколу про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2025 року серії ЕПР1 №493393, поліцейськими не залучено свідків та не долучено їх пояснень, що свідчіть про порушення поліцейськими Інструкції та вимог КУпАП України.
Зазначав про те, що поліцейськими не було виконано вимоги ст.266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні докази відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом.
Посилався на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги наявний в матеріалах справи оригінал Висновку медичного закладу КНП КМКЛ №10 від 25.10.2025 №005505 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння. 
Зазначав, що відповідно до вимог чинного законодавства України, відмова особи, яка керує транспортним засобом від проходження, відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, не створює складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст.130 КУпАП у разі подальшого проходження відповідного медичного огляду даною особою в закладі охорони здоров`я, а ОСОБА_1 скористався своїм правом на проходження огляду в закладі охорони здоров`я і самостійно звернувся в медичний заклад КНП КМКЛ №10, менш ніж через дві години з моменту оформлення протоколу про адміністративне правопорушення. 
Вказував, що відповідно до висновку, огляд був проведений 25 жовтня 2025 року о 11 год. 40 хв. та в результаті вказано, що ознак будь-якого сп`яніння не виявлено. 
Також захисник-адвокат Муравський О.В., яка діє в інтересах ОСОБА_1  просив поновити строк на апеляційне оскарження постанови Печерськогорайонного суду міста Києва від 27 січня 2026року.
Зазначав, що ОСОБА_1 не був присутнім в судовому засіданні при розгляді адміністративного правопорушення, оскільки фактичний розгляд справи суддею не здійснювався, хоча ОСОБА_1 та його захисник-адвокат Шевцова О.В. знаходились в приміщенні Печерського районного суду 27 січня 2026 року. 
Посилався на те, що постанову суду від 27 січня 2026 року не було вручено ОСОБА_1 в суді під розписку, не надіслано йому засобами поштового зв`язку у відповідності до ст.285 КУпАП та про наявність тексту оскаржуваної постанови останньому стало відомо лише 09 лютого 2026 року з Єдиного державного реєстру судових рішень. 
Захисник-адвокат Муравський О.В., який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 в судовому засіданні суду апеляційної інстанції доводи апеляційної скарги підтримав, просив її задовольнити. 
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, заслухавши пояснення захисника-адвоката Муравського О.В. який діє в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , проаналізувавши доводи апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ст.294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З матеріалів справи вбачається, що оскаржувана постанова винесена 27 січня 2026 року.
Відповідно до супровідного листа від 27 січня 2026 року Печерським районним судом міста Києва було направлено ОСОБА_1 копію постанови на поштову адресу.
Доказів направлення та отримання постанови Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2026 року матеріали справи не містять.
В апеляційній скарзі захисник-адвокат Муравський О.В. зазначав, що ОСОБА_1 про наявність тексту оскаржуваної постанови останньому стало відомо лише 09 лютого 2026 року з Єдиного державного реєстру судових рішень.
Апеляційна скарга захисника-адвоката Муравського О.В., який діє в інтересах ОСОБА_1 на постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2026 року була подана 17 лютого 2026 року.
Враховуючи вказані обставини, положення ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та з метою забезпечення вільного доступу до правосуддя, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови та вважає за доцільне його поновити. 
Відповідно до ст.ст.245, 280 КУпАП провадження у справах про адміністративні правопорушення має забезпечувати повне, всебічне й об`єктивне з`ясування всіх обставин справи, що сприяє постановленню законного та обґрунтованого рішення, яке виключало б його двозначне тлумачення і сумніви щодо доведеності вини певної особи у вчиненні адміністративного правопорушення.
З`ясовуючи ці обставини, суд повинен виходити з положень ст.251 КУпАП, згідно з якою доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розглядаючи справу про адміністративне правопорушення, суд з урахуванням вимог ст.252 КУпАП оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Пунктами 1.3 та 1.9 ПДР встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Європейський суд з прав людини у справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» (рішення від 29 червня 2007 року) зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Згідно з п.2.5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Отже, проходження в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, за наявності до того підстав, є обов`язком водія, а не його правом.
Відповідно до ч.1 ст.130 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за керування транспортними засобами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортними засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а також відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
З об`єктивної сторони адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП, може проявлятись у відмові особи, яка керує транспортним засобом, на вимогу працівника поліції від проходження в установленому порядку огляду на місці за допомогою спеціальних технічних засобів та/або в закладі охорони здоров`я для визначення стану алкогольного сп`яніння, а суб`єктивна сторона передбачає умисну форму вини.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку, встановленому ст.266 КУпАП, відповідно до Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої спільним Наказом МВС України та МОЗ України від 09 листопада 2015 року №1452/735 та Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції і проведення такого огляду, затвердженого постановою КМУ від 17 грудня 2008 року №1103.
За правилами ч.ч.2.3 ст.266 КУпАП огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Перелік закладів охорони здоров`я, яким надається право проведення огляду особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, затверджується управліннями охорони здоров`я місцевих державних адміністрацій. Проведення огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, в інших закладах забороняється.
Згідно з п.п.2, 6, 7 Інструкції №1452/735 огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря - фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
Правовою підставою для притягнення особи до адміністративної відповідальності є наявність складу вчиненого адміністративного правопорушення, що має підтверджуватися належними і допустимими доказами.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №493393, 25 жовтня 2025 року о 09.00 год. в м. Києві, по вулиці Академіка Філатова, 2 водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом BMW 428І д.н.з.  НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: звужені зіниці, що не реагують на світло, виражене тремтіння рук, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду у встановленому законом порядку у лікаря нарколога водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч.1 ст.130 КУпАП.
Висновок суду про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними у справі доказами, а саме: 
відомостями, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення від 25 жовтня 2025 року серії ЕПР1 №493393;
направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 25 жовтня 2025 року;
постановою про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №6010849;
відеозаписами з нагрудних камер працівників поліції №472856, 473970.
Як вбачається з відеозапису, долученого до матеріалів справи, під час прямування до медичного закладу з працівниками поліції для проходження медичного освідування ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду (09:41:49, 09:43:55). Працівником поліції було повідомлено ОСОБА_1 що на нього буде складений протокол за ч.1 ст. 130 КУпАП (09:44:06). Працівниками поліції було ознайомлено ОСОБА_1 із складеним адміністративним протоколом, який останній особисто підписав без зауважень (09:57:03-09:57:48).
Відмова водія від проходження огляду на стан, зокрема, наркотичного сп`яніння є підставою притягнення особи до відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП.
Сукупність наведених доказів підтверджує факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законом порядку та порушення ним п.2.5 Правил дорожнього руху України.
З огляду на наявні у справі докази в їх сукупності, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 п.2.5 ПДР України та прийняв законне рішення про притягнення останнього до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, що знайшло своє підтвердження і під час апеляційного розгляду.
Щодо посилань в апеляційній скарзі на те, що розгляд справи в суді першої інстанції без участі захисника та особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 є істотнім порушенням прав особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, так як позбавляло можливості останнього реалізувати гарантоване законом право на професійну допомогу та належний правовий захист, суд апеляційної інстанції вважає необхідним зазначити, що право на захист, надання пояснень та надання правової допомоги ОСОБА_1 було в повній мірі реалізовано в суді апеляційної інстанції.
Доводи апеляційної скарги про те, що у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду у закладі охорони здоров`я поліцейський в присутності двох свідків складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду, а також долучає пояснення свідків, суд апеляційної інстанції відхиляє з огляду на наступне.
Відповідно до ст.266 КУпАП, огляд особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до п.6 Розділу Х Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом МВС України №1395 від 07 листопада 2015, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Керуючись нормами чинного законодавства, поліцейські у разі відмови водія від проведення огляду мають залучати двох свідків у разі неможливості застосування технічних засобів відеозапису. В матеріалах справи наявні відеозаписи з нагрудних камер працівників поліції №472856, 473970. А відтак не було необхідності в залученні двох свідків для фіксації відмови та складання протоколу.
Посилання в апеляційній скарзі на те, що поліцейськими не було виконано вимог ст.266 КУпАП, чим порушено порядок огляду водіїв на стан сп`яніння, оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні докази відсторонення водія ОСОБА_1 від керування транспортним засобом, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки як вбачається з відеозапису з нагрудних камер працівників поліції, ОСОБА_1 було повідомлено про відсторонення його від керування транспортним засобом (09:58:04-09:58:14).
Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не було взято до уваги наявний в матеріалах справи оригінал Висновку медичного закладу КНП КМКЛ №10 від 25.10.2025 №005505 щодо результатів медичного огляду ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, суд апеляційної інстанції відхиляє, оскільки самостійне проходження особою медичного огляду на визначення стану наркотичного сп`яніння взагалі не спростовують висновків суду першої інстанції про наявність підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за порушення п.2.5 ПДР України, а саме за відмову від проходження медичного огляду для визначення стану сп`яніння.
Суд першої інстанції обґрунтовано не прийняв до уваги вказаних висновок, оскільки відповідно до вимоги ч.4 ст.266 КУпАП та вимоги п.16 Розділу 3 Інструкції від 09 листопада 2015 року №1452/735, огляд особи на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я та складання висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського, зміст якого повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у відповідному висновку.
Суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апеляційної скарги про відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки вони спростовуються доказами, які містяться в матеріалах даної справи.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не містять жодних вагомих підстав для визнання його протиправним, необґрунтованим і таким, що підлягає скасуванню.
Зважаючи на вищевикладене, апеляційний суд приходить до висновку, що постанова суду першої інстанції є законною, вмотивованою, підстав для її скасування апеляційним судом не встановлено, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а постанову суду першої інстанції - без змін. 
Керуючись ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, -

П О С Т А Н О В И В:

Поновити захиснику-адвокату Муравському Олександру Володимировичу, який діє в інтересах ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови суддді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2026 року.

Апеляційну скаргу захисника-адвоката Муравського Олександра Володимировича, яий діє в інтересах ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Постанову судді Печерського районного суду міста Києва від 27 січня 2026 року - залишити без змін. 

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя: Борисова О.В.