Головуючий суддя 
в суді І інстанції Потапенко А.В. 
Єдиний унікальний № 374/91/26 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2026 року суддя Ржищівського міського суду Київської області Потапенко А.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла від ВП №1 Обухівського РУП ГУНП України в Київській області про притягнення до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , працює в охоронцем в "Форсаж" м. Обухів, місце реєстрації та місце проживання за адресою: АДРЕСА_1 , не притягувалась до адміністративної відповідальності, -

ВСТАНОВИВ:

07.03.2026 о 15 год. 40 хв. в АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, вчинила домашнє насильство стосовно своєї неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , фізичного характеру, а саме: нанесла їй подряпини лівої щоки та лівої руки лезом від бритви. Тілесні ушкодження були незначними та загрози її життю чи здоров`ю не становили, неповнолітня дитина госпіталізації не потребувала. Внаслідок дій ОСОБА_1 могла бути завдана шкода психологічному здоров`ю неповнолітньої потерпілої. Своїми діями ОСОБА_1 вчинила правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП. 
В судове засідання ОСОБА_1 не з`явилась тричі поспіль, хоча про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена, шляхом надсилання рекомендованими листами з повідомленнями про вручення поштових відправлень судових повісток, а також шляхом надсилання СМС-повідомлень у додатку Viber. Однак, вказані листи не вручені адресату. 
Крім того, на офіційному сайті "Судова влада України" у режимі онлайн фіксуються дата і час кожного судового засідання всіх справ, які розглядаються судами України, за допомогою якого будь-яка особа може отримати актуальну інформацію щодо стану судової справи та стадії її розгляду.
Враховуючи, що згідно з частиною другою статті 268 КУпАП справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173-2 КУпАП, належать до категорії справ, при розгляді яких присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, не є обов`язковою, суддя вважає за можливе проводити розгляд справи за відсутності ОСОБА_1 на підставі матеріалів, що є у справі.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України" (пункти 66, 69), відповідно до якого в силу вимог частини першої статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням частини першої статті 6 вказаної Конвенції.
В своїх рішеннях Європейський суд з прав людини також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення від 03.04.2008 у справі "Пономарьов проти України" (пункт 41), від 07.07.1989 у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" (пункт 35).
У судовому засіданні батько неповнолітньої ОСОБА_3 пояснив, що ОСОБА_4 постійно зловживає алкогольними напоями, внаслідок чого у неї агресивна поведінка, тому він хвилюється про здоров`я неповнолітньої дочки. Через таку поведінку колишньої дружини він вимушений викликати поліцію. Вони розірвали шлюб у 2020 році, не домовились про місце проживання дитини. Крім того, вона позбавлена батьківських прав стосовно двох дітей у попередньому шлюбі. Про виклик до суду їй відомо, проте у судове засідання 22.04.2026 вона не може з`явитись, оскільки перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння, не може самостійно пересуватись.
У судовому засіданні неповнолітня ОСОБА_2 у присутності батька ОСОБА_3 пояснила, що її мати, перебувала у стані алкогольного сп`яніння та у зв`язку із цим проявляла різку агресію стосовно неї, погрожувала порізати її та у подальшому нанесла порізи лезом від бритви на лівій руці та лівій щоці. 
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, доведена матеріалами справи:
- протоколом про адміністративне правопорушення, серії ВАД №966071 від 07.03.2026;
- карткою первинного обліку інформації, яка надійшла по телефону від 07.03.2026; 
- протоколом прийняття заяви про кримінальне правопорушення та іншу подію від 07.03.2026;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 07.03.2026, з яких встановлено, що її мати ОСОБА_1 , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, напала на неї з лезом, внаслідок чого вона отримала дві подряпини від леза на лівій руці та на лівій щоці;
- письмовими поясненнями ОСОБА_3 від 07.03.2026, з яких встановлено, що 07.03.2026 близько 15 години зателефонувала дочка ОСОБА_5 та повідомила, що її мати ОСОБА_1 погрожує порізати її лезом. Після чого він викликав поліцію.
-подання начальника ВП №1 до служби у справах дітей та сім`ї Ржищівської міської ради від 09.03.2026.
Відповідно до ст. 23 КУпАП адміністративне стягнення є мірою відповідальності і застосовується з метою виховання особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
Обставин, що відповідно до ст.ст. 34, 35 КУпАП пом`якшують та обтяжують відповідальність за адміністративне правопорушення, судом не встановлено.
Відповідно до ч. 2 ст. 173-2 КУпАП передбачена відповідальність за діяння, передбачене ч. 1 ст. 172-2 КУпАП, а саме: вчинення домашнього насильства, тобто за умисне вчинення будь-яких діянь (дій або бездіяльності) фізичного, психологічного чи економічного характеру (застосування насильства, що не спричинило тілесних ушкоджень, погрози, образи чи переслідування, позбавлення житла, їжі, одягу, іншого майна або коштів, на які потерпілий має передбачене законом право, тощо), внаслідок чого була завдана шкода фізичному або психічному здоров`ю потерпілого, вчинене стосовно малолітньої або неповнолітньої особи. Санкція ч.2 ст. 173-2 КУпАП тягне за собою накладення штрафу від тридцяти до шістдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до п`ятдесяти годин, або адміністративний арешт на строк від двох до десяти діб.
Відповідно до п. 2 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Ознаками насильства є те, що: дії кривдника носять умисний характер; дії кривдника спричиняють фізичну або психологічну шкоду потерпілій особі; дії кривдника є порушенням прав та свобод людини і громадянина; асиметрія сил, тобто значна перевага сил кривдника (фізичних, психологічних, владних, економічних, тощо) по відношенню до постраждалої особи. При цьому, якщо в діях немає хоча б однієї з чотирьох наведених ознак, такі дії не є домашнім насильством. Також насильство протікає за циклом і має постійну повторюваність.
Згідно з п. 14 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» фізичне насильство - форма домашнього насильства, яка включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Дитина, яка постраждала від домашнього насильства (далі - постраждала дитина), - особа, яка не досягла 18 років та зазнала домашнього насильства у будь-якій формі або стала свідком (очевидцем) такого насильства.
Ознаками насильства є те, що: дії кривдника носять умисний характер; дії кривдника спричиняють економічну, фізичну або психологічну шкоду потерпілій особі; дії кривдника є порушенням прав та свобод людини і громадянина; асиметрія сил, тобто значна перевага сил кривдника (фізичних, психологічних, владних, економічних, тощо) по відношенню до постраждалої особи. Також насильство протікає за циклом і має постійну повторюваність.
Діяння ОСОБА_1 правильно кваліфіковані за ч. 2 ст. 173-2 КУпАП у виді фізичного насильства, домашнього насильства вчиненого стосовно неповнолітньої особи.
В судовому засіданні встановлено, що дії ОСОБА_1 , застосовані до потерпілої - неповнолітньої дочки ОСОБА_2 , викликали у останньої побоювання за свою безпеку, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе, та завдали шкоди її фізичному та психічному здоров`ю.
Згідно зі ст.32 КУпАП адміністративний арешт установлюється і застосовується лише у виняткових випадках за окремі види адміністративних правопорушень на строк до п`ятнадцяти діб. Адміністративний арешт не може застосовуватись до вагітних жінок, жінок, що мають дітей віком до дванадцяти років, до осіб, які не досягли вісімнадцяти років, до осіб з інвалідністю першої і другої груп.
Відповідно до ч.1 ст. 39-1 КУпАП у разі вчинення домашнього насильства чи насильства за ознакою статі суд під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про направлення особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, на проходження програми для таких осіб, передбаченої законом.
Зважаючи на те, що ОСОБА_1 вчинила домашнє насильство стосовно своєї неповнолітньої дочки, а саме: умисно вчинила дії фізичного характеру, застосувавши насильство, що спричинило незначні тілесні ушкодження (подряпини лезом), що не потребувало госпіталізації, проте діями ОСОБА_1 завдана шкода фізичному та психологічному здоров`ю неповнолітньої потерпілої, тому існує необхідність направлення ОСОБА_1 на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство, передбаченої законом.
Враховуючи викладене, та те, що вина правопорушника підтверджується матеріалами справи, документів про інвалідність, вагітність ОСОБА_1 матеріали справи не містять, відсутність дітей віком до дванадцяти років, відтак вважаю, що до неї слід застосувати адміністративне стягнення у межах санкції статті, за якою кваліфіковано правопорушення, у виді адміністративного арешту, з метою її виправлення та недопущення нових порушень у майбутньому, оскільки застосування більш м`якого стягнення не досягне мети, визначеної ст.23 КУпАП. Крім того, є необхідність направлення ОСОБА_1 на проходження програми для осіб, які вчинили домашнє насильство, передбаченої законом. 
Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України та практику Європейський суд з прав людини як джерело права.
З огляду на викладені норми закону, а також враховуючи рішення Європейського суду з прав людини від 30.10.2014 року у справі "Швидка проти України", яке набуло статусу остаточного 30.01.2015 року, та яким було констатовано порушення статті 2 Протоколу №7 до Конвеції, вважаю за необхідне дану постанову про застосування стосовно ОСОБА_1 стягнення у виді адміністративного арешту звернути до виконання лише після набрання нею законної сили, а строк відбування стягнення відраховувати з моменту затримання ОСОБА_1 .
Згідно зі ст. 40-1 КУпАП, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення особою, на яку накладено стягнення.
Керуючись ст.ст. 32, 39-1, 40-1, 173-2, 213, 221, 283, 284, 291, 294 КУпАП, -

ПОСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винною у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 173-2 КУпАП, та піддати її адміністративному стягненню у виді адміністративного арешту строком на 7 (сім) діб.
Строк адміністративного арешту ОСОБА_1 обчислювати з моменту її затримання.
Направити ОСОБА_1 на проходження програми, передбаченої законом для осіб, які вчиниди домашнє насильство. 
Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави в особі Державної судової адміністрації України (код ЄДРПОУ 26255795, місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул. Липська, 18/5, отримувач — ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) - 37993783, банк отримувача - Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) - UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету - 22030106, призначення платежу: (судовий збір стягнутий за рішенням №374/91/26), судовий збір у розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок.
Копію постанови, після набрання нею законної сили, направити до Обухівського РВ ГУ НП в Київській області для організації виконання адміністративного стягнення у виді адміністративного арешту.
Копію постанови у триденний строк з дня набрання нею законної сили направити до Ржищівської міської ради Обухівського району Київської області, тобто суб`єкта, який згідно із законом відповідальний за виконання таких програм (ч.2 ст. 39-1 КУпАП).
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу може бути подано до Київського апеляційного суду через Ржищівський міський суд Київської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя А.В. Потапенко