РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 495/11077/24
Номер провадження 2/495/2538/2026
12 березня 2026 року	м. Білгород-Дністровський	

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області у складі: 
головуючої судді Шевчук Ю.В., 
при секретарі судового засідання Кракатиці В.І., Тюпа Є.С., 
за участю:
позивача ОСОБА_1 ,
представника відповідача Наумчика В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Білгород-Дністровський у порядку загального позовного провадження справу за уточненим цивільним позовом ОСОБА_1 до Садівничого кооперативу «Буревестник» у кримінальному провадженні №12022166240000246 від 27.07.2022 року про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих злочином, 
ВСТАНОВИВ:
16.12.2024 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою до Садівничого кооперативу «Буревестник» у кримінальному провадженні № 12022166240000246 від 27.07.2022 року про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих злочином, який, 17.09.2025 року був ним уточнений та поданий до суд уточнений позов до Садівничого кооперативу «Буревестник» у кримінальному провадженні № 12022166240000246 від 27.07.2022 року про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих злочином. 
Стислий виклад позиції позивача. 
Як вказує в уточненому позові позивач, наразі органом досудового розслідування сектору дізнання Білгород-Дністровського РВП ГУНП України в Одеській області проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні № 12022166240000246 від 27.07.2022 року за ознаками ст. 356 КК України, за заявою потерпілого ОСОБА_2 відносно Садівничого кооперативу «Буревестник» (далі – СК «Буревестник»). Як вказує позивач, протиправними діями відповідача йому заподіяно матеріальну та моральну шкоду. 
Щодо розміру та підстав стягнення майнової шкоди, яку позивач просить стягнути з відповідача, позивач зазначає наступне. Так, позивач вказує, що вже 38 місяців продовжує чинитись відносно нього кримінальне правопорушення - з боку СК «Буревестник», який самозахопив земельну ділянку комунальної власності сільської ради, на якій гілками дерев обірвані електропроводи, які ведуть до ділянки позивача, та який встановив на само захопленій земельній ділянці залізні ворота, та перекрив під`їзд до земельної ділянки металевим шлагбаумом, внаслідок чого земельна ділянка, яка належить позивачу - №403а у СК «Буревестник», залишається повністю знеструмленою та не придатною для користування, чим грубо порушуються права позивача та завдаються йому матеріальні збитки та моральна шкода. Як вказує позивач, 13.05.2024 року в рамках вищевказаного кримінального провадження з метою виконання необхідних слідчих дій на місце виїжджала комісія у складі представників відділу поліції та представників Кароліно-Бугазської сільської ради, яка зафіксувала наступні правопорушення: 
1. Відсутність електропостачання на земельній ділянці, яка належить позивачу протягом 38 місяців, від двох незалежних постачальників – від електромереж АТ «ДТЕК Одеські електромережі» а також від трансформаторної підстанції Одеської залізниці; 
2. Неможливість виконати будь-які ремонтні роботи по відновленню електропостачання через заблокований прохід та проїзд до місця аварії – обірваних електрокабелів, які висять на гілках дерев на землях комунальної власності сільської ради між земельними ділянками №403, 405, 405 «а» СК «Буревестник» та земельною ділянкою артсвердловини, а саме: 
- Закритий на замок металевий шлагбаум; 
- Закриті на замок металеві ворота проходу до місця аварії; 
- Закриті на замок металеві ворота заїзду на територію артезіанської свердловини, з якої можливо підрізати гілки дерев та замінити обірвані електропровода.
Далі, як вказує позивач, вказаний кримінальний злочин продовжує чинитись у відношенні нього виключно на землях комунальної власності Кароліно-Бугазської сільської ради – це прохід між земельними ділянками № 403, 405, 405 «а» та земельною ділянкою, наданою у 2005 році у в оренду на 25 років під артезіанську свердловину для СК «Буревестник», саме на цьому проході гілками дерев пошкоджені електрокабелі постачання електроенергії на належну позивачу земельну ділянку №403 «а» у СК «Буревестник», а виконати ремонтні роботи по відновленню електропостачання можливо тільки з орендованої на 25 років території земельної ділянки під артсвердловину, на яку повинна заїхати аварійна машина АТ «ДТЕК Одеські електромережі», підрізати гілки дерев та замінити ці два кабелі, які є приватною власністю позивача. Проте, як вказує позивач, на вказану ділянку, протиправно, протягом 38 місяців, не допускається аварійна машина електромереж для виконання ремонтних робіт, що підтверджується відповідями АТ «ДТЕК Одеські електромережі» від 10.03.2023р., від 14.08.2023 р., від 15.12.2023 р., від 25.03.2024 р. Також, як вказує позивач, на землях комунальної власності Кароліно - Бугазької сільської ради між ділянками №405а та №409, відповідач - СК «Буревестник», без дозволу власника земель – вказаної сільської ради, незаконно встановив металевий шлагбаум, який закритий на замок, який закрив проїзд для садівників та штучно зробив не можливим своєчасний заїзд на перекриту ділянку для усього спеціального і аварійного автомобільного транспорту та створив небезпечні умови користування своїми ділянками садівникам п`яти кооперативів, які користуються цим загальним проїздом. Вказаний факт підтверджується відповіддю Головного Управління Держгеокадастру в Одеській області від 26.09.2024 року № Ч-553/0-565-24. Як вказує позивач, Кароліно-Бугазська сільська рада не надавала СК «Буревестник» дозволу на встановлення цього шлагбауму на землях комунальної власності сільради, що підтверджується відповіддю від 20.09.2024р., №Ч-417, і саме цей самоправно встановлений СК «Буревестник» металевий шлагбаум заважає четвертий рік заїхати аварійній бригаді АТ «ДТЕК Одеські електромережі» для виконання ремонтних робіт по відновленню електропостачання ділянки позивача. Також позивач вказує, що сам цей шлагбаум не дав можливості пожежній машині своєчасно заїхати до земельної ділянки № НОМЕР_1 а СК «Буревестник» з боку Одеської залізниці та погасити пожежу на ділянці. (наприкінці серпня 2024р. сталася пожежа на земельній ділянці № НОМЕР_1 а СК «Буревестник», яка належить ОСОБА_3 і її дачний будинок згорів). 
Далі, позивач в уточненому позові вказує, що рішенням Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 року по справі №916/5712/23 визнано недійсним рішення правління садівничого кооперативу «Буревестник» про відключення від трансформаторної підстанції КТП постачання електроенергії з електромереж Одеської залізниці на земельну ділянку № НОМЕР_2 а СК «Буревестник» Черновалюка Павла Івановича та виключення його із списку співвласників трансформаторної підстанції. Як вказує позивач, це рішення суду проігноровано та не виконано відповідачем, оскільки належна йому ділянка залишається повністю знеструмленою та непридатною для користування протягом 38 місяців, починаючи з 03.07.2022 року.
Далі, як вказує позивач, згідно з вимогами ст.32 Закону України «Про землі енергетики та правовий режим спеціальних зон енергетичних об`єктів», діють обмеження на використання земель у спеціальних зонах об`єктів енергетики, а саме: у межах охоронних зон об`єктів енергетики забороняється: саджати дерева, крім саджанців та кущів з висотою перспективного росту не більше двох метрів. Також, згідно Постанови Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2022 року №1455 «Про затвердження Правил охорони електричних мереж (ПОЕМ)», передбачено, що у разі самочинної посадки підприємствами або приватними особами дерев та інших багаторічних насаджень в охоронній зоні електричних мереж, роботи із проведення до належного стану просік виконуються за рахунок них підприємств та осіб. Тобто, як вказує позивач, саме відповідач – СК «Буревестник», який вчинив це правопорушення - самочинно посадив в охоронній зоні електричних мереж багаторічні насадження, повинен за свій рахунок виконати усі роботи по відновленню електропостачання на ділянці, яка належить позивачу. Однак, замість того, щоб припинити свої протиправні дії відносно позивача, відповідач продовжує четвертий рік поспіль чинити такі правопорушення відносно позивача.
Також позивач звернув увагу суду на той факт, що з 2017 року власник земельної ділянки № НОМЕР_3 СК «Буревестник» ОСОБА_4 штучним, на думку позивача, шляхом, зробив себе керівником трьох об`єднань всередині СК «Буревестник» та самоправно виконує всю фінансово-господарську діяльність в цих трьох об`єднаннях, а також не виконує рішення Господарського суду Одеської області щодо поновлення прав позивача у справі у наступних справах : 
1. Рішення Господарського суду Одеської області від 21.06.2019 року по справі № 916/284/19.
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 25.05.2023 року по справі № 916/700/21.
3. Рішення Господарського суду Одеської області від 22.02.2024 року по справі № 916/3526/23.
4. Рішення Господарського суду Одеської області від 30.09.2024 року по справі № 916/5712/23.
Саме невиконанням цих рішень, як вказує позивач, з 27 вересня 2019 року, представник відповідача ОСОБА_4 разом з правлінням кооперативу навмисно завдають позивачу матеріальних збитків на суму 11 480 грн., оскільки дуже повільно повертають позивачу судові витрати згідно чотирьох наказів про примусове виконання вказаних рішень Господарського суду, винесених на користь позивача.
Далі, як вказує позивач, навесні 2023 року, скориставшись відсутністю позивача на своїй земельній ділянці, голова СК «Буревестник» ОСОБА_4 , навмисно насипав біля воріт позивача щебінь з мастилами, що вивозять з-під шпал полотна залізниці як не потрібне сміття, ніби-то для вирівнювання дороги, що зробило неможливим відкрити металеві ворота заїзду на ділянку позивача. Так, внаслідок цього, рівень дорожнього покриття перед воротами для заїзду на земельну ділянку позивача був штучно піднятий на 40 см, що зробило неможливим взагалі заїзд на належну позивачу ділянку, і залишилась тільки можливість зайти пішки через калитку, яку позивач відкопав від щебеню. Також, як вказує позивач, він був змушений наймати за свої кошти трактор та самосвал для того, щоб відкопати ворота своєї ділянки. По даному факт позивачем була викликана поліція та позивачем була написана заява – пояснення, яке, як вказує позивач, не принесло жодного результату. При написанні цієї заяви – пояснення позивач також вказав, що саме в цей день приїжджала машина – автовишка ремонтної бригади АТ «ДТЕК Одеські електромережі», але вона не змогла під`їхати до земельної ділянки позивача для виконання робіт через закритий шлагбаумом проїзд до ділянки, а також закриті металеві ворота, які встановив представник відповідача – голова СК «Буревесник» Наумчик В.А. Також, позивач вказує, що встановити повний розмір заподіяної йому школи можливо тільки після виконання всіх необхідних робіт по відновленню електропостачання до належної йому ділянки, а саме : після видалення дерев з охоронної зони електромереж, заміни двох пошкоджених електрокабелів від двох постачальників електроенергії, та підключення двох кабелів до належної позивачу земельної ділянки. 
Саме тому, як вказує позивач, він просить суд зобов`язати відповідача – СК «Буревестник» компенсувати нанесену йому майнову шкоду шляхом виконання відповідачем за свій рахунок усіх необхідних робіт по відновленню електропостачання до належної позивачу земельної ділянки. 
Далі, щодо підстав стягнення матеріальної та моральної шкоди, позивач вказує про порушення його корпоративних та цивільних прав та завдання йому збитків СК «Буревестник», який є його боржником протягом 14 років. Так, позивач вказує, що йому завдана шкода штучним блокуванням з 2017 року новообраним правлінням кооперативу ревізійних перевірок надходження грошей до каси СК «Буревестник», оскільки позивач, як член СК «Буревестник» має право здійснювати контроль за виконанням рішень та дотриманням Уставу та вчиняти всі інші дії, які йому надані Уставом, як члену кооперативу. Далі, позивач вказує, що 25.08.2017 року, 10.10.2017 року та 14.10.2017 року ним були вручені Голові ревізійної комісійної ОСОБА_5 три заяви з вимогами негайно провести ревізію надходження грошей до каси СК «Буревестник», але до теперішнього часу така ревізія не проведена, а на даний час є лише витрати по касі, які були зроблені ним особисто на потреби кооперативу, які позивач наводить у відповідній таблиці уточненої позовної заяви. А на даний час, як вказує позивач, проведена ревізія тільки за період 2016-2017 років, і виявлено прихований залишок грошей кооперативу на суму 16 336, 47 гривень, у той час як позивач сплатив на потреби кооперативу свої особисті кошти у сумі 606,61 гривень, які йому до теперішнього часу не повернуті. 
Далі, як вказує позивач, згідно із затвердженими загальними зборами СК «Буревестник» актами ревізійних перевірок його витрат по касі за звітній період, починаючи з 2010 року, сума завданих позивачу збитків склала 16 517, 96 гривень без урахування інфляції. Окрім того, позивач вказує, що 12 березня 2018р. він сплатив свої особисті гроші у якості земельного податку 15-ти садівників кооперативу на суму 1935 грн. 36коп.. які йому до теперішнього часу не повернули. Також, починаючи з 27 вересня 2019р. відповідач по справі - СК «Буревестник» навмисно завдає позивачу матеріальних збитків на суму 11 480 грн., оскільки своєчасно не повертає позивачу судові витрати згідно чотирьох наказів про примусове виконання чотирьох рішень Господарського суду,а саме : 
1.Наказ Господарського суду по справі № 916/284/19 від 27.09.2019 року. на сумму 3 842 грн.
2.Наказ Господарського суду по справі № 916/700/21 від 06.07.2023 року. на суму 2 270 грн. 
3.Наказ Господарського суду по справі №916/3526/23 від 26.03.2024року на суму 2 684грн.
4.Наказ Господарського суду по справі № 916/5712/23 від 28.10.2024року на суму 2 684грн. 
Тобто, загальна сума становить 3842грн. + 2270грн. + 2684грн. + 2684грн. = 11 480,00 грн. А загальна сума всіх завданих позивачу матеріальних збитків становить: 16517грн. 96коп. + 6069грн. 61коп. + 1935грн. 36коп. + 11 480грн. = 36022грн. 93коп.
Далі, позивач вказує, що якщо підрахувати гроші за штучно не отриману ним заробітну плату на посаді Голови СК «Буревестник» за сім років згідно з рішенням загальних зборів кооперативу від 2022 року, то це 25грн. щомісячно з кожного із 45 - ти членів кооперативу, тобто за 7 років сума нанесених позивачу збитків складає 36 022грн. 93коп. то сума збитків збільшиться ще на 94 500грн. та стане рівною вже 130 522 гривень, 93 копійок. Тобто, в цілому борг СК «Буревестник» перед позивачем складає 130 522. 93 гривень. 
Щодо підстав стягнення з відповідача моральної шкоди, позивач зазначає наступне. 
Так, позивач вказує, що протягом восьми років, починаючи з 2017 року, нове правління кооперативу на чолі з ОСОБА_4 навмисно не повертає позивачу борги у сумі 130 522, 93 гривні, чим штучно принижує його честь та гідність в очах садівників. Окрім того, як вказує позивач, відповідач намагається стягнути з нього гроші по членським внескам за 2022 та за 2023 роки, у той час як він, починаючи з 03.07.2022р. позбавлений свого конституційного права користуватись своєю приватною власністю - земельною ділянкою № НОМЕР_2 а СК «Буревестник» через кримінальний злочин з боку з відповідача, який здійснив самозахоплення земельної ділянки комунальної власності та протягом трьох років не допускає на цю ділянку ремонтну автовишку - бригаду «AT ДТЕК Одеські електромережі» для відновлення ліній електропостачання до ділянки позивача. Тобто, як вказує позивач, його змушують платити кооперативу членські внески за земельну ділянку, якою він не може користуватись вже три роки поспіль, починаючи з 03.07.2022року. На думку позивача, такі дії є верхом цинізму, та підпадають під визначення кримінального злочину за ознаками ст.ст. 353, 358, 364-1 та 366 КК України.
Також позивач вказує, що за вісім років його страждань через неможливість повернути належні йому борги, йому завдано моральну шкоду на суму 65 261 (шістдесят п`ять тисяч двісті шістдесят одна) грн., яка, в свою чергу, дорівнює половині майнового боргу переді ним за 15 років на суму 130 522 грн. 93 коп.
Далі, позивач вказує, що відповідач на протязі 38 місяців, починаючи з 03.07.2022 року , продовжує завдавати йому значної моральної шкоди у зв`язку із позбавленням його конституційного права користуватись його приватною власністю – земельною ділянкою № НОМЕР_2 «а» у СК «Буревестник», тому що всі ці роки на цій земельній ділянці відсутнє електропостачання. 
Моральна шкода, спричинена позивачу, полягає у постійних душевних стражданнях, яких зазнає позивач протягом восьми років,починаючи з листопаду 2017 року через приниження його честі та гідності в очах його родини, друзів, знайомих, садівників кооперативу, а також через позбавлення його конституційного права користуватись своєю приватною власністю протягом 38 місяців. Не менш глибокими душевними стражданнями є також створення відповідачем відносно нього умов неможливості захистити життя своєї родини під час воєнного стану й постійних ракетних обстрілів м. Одеси та виїхати з міста на свою земельну ділянку, тому що вона вже 38 місяців повністю непридатна для користування, оскільки відсутнє електропостачання постачання ділянки та взагалі неможливий заїзд на мою ділянку.
Також позивач вказує в якості обґрунтування заподіяної йому моральної шкоди те, що відповідач ігнорує та штучно не виконує накази та рішення суду, винесені на його користь, у тому числі щодо відключення позивача від електромереж Одеської залізниці та виключення його зі списку співвласників трансформаторної підстанції КТП 160/27,5/0,4 кв., тим самим своїми протиправними діями ще більш посилює душевні страждання позивача через неможливість припинити цей кримінальний злочин, який безкарно продовжує чинитися відносно позивача з боку відповідача вже протягом 38 місяців.
Позивач вказує, що, на його думку, за кожен день його душевних страждань відповідач повинен заплатити йому компенсацію 100 гривень, а за весь період страждань позивача – 38 місяців, що дорівнює 1140 діб, сума завданої мені моральної шкоди становить 114 000,00 (сто чотирнадцять тисяч) гривень.
Таким чином, підсумовуючи вищевикладене, позивач вказує, що загальний розмір завданої позивачу майнової шкоди включає загальну суму коштів, яка буде витрачена відповідачем як компенсація нанесених позивачу збитків на роботи по видаленню дерев з охоронної зони електромереж, на заміну двох пошкоджених електрокабелів та відновлення електропостачання до належної позивачу земельної ділянки № НОМЕР_2 а у СК «Буревестник» від двох незалежних постачальників: від електромереж АТ «ДТЕК Одеські електромережі», а також від трансформаторної підстанції КТП160/27,5/0,4 кв з електромереж Одеської залізниці; та включає завдану позивачу майнову шкоду з листопада 2010 року до теперішнього часу на загальну суму 130 522 грн. 93коп. 
Загальний розмір завданої позивачу моральної шкоди складається з наступних чинників:
По-перше, завдана позивачу моральна шкода за навмисне неповернення йому боргів кооперативу новим правлінням кооперативу за вісім років його керівництва, починаючи з листопаду 2017 року, на сумму 65 261,00 гривень, що дорівнює половині майнового боргу перед позивачем за 15 років на сумму 130 522 грн. 93 коп.
По-друге, завдана позивачу моральна шкода за позбавлення його конституційного права користуватись належною йому приватною власністю - земельною ділянкою № НОМЕР_2 а СК «Буревестник» протягом 38 місяців, і загальна сума спричиненої йому в даному випадку моральної шкоди становить 114 000,00 гривень. 
Таким чином, загальна сума моральної шкоди становить: 65 261грн. +114 000грн. = 179 261грн. (сто сімдесят дев`ять тисяч двісті шістдесят одна гривня). 
На підставі викладеного та керуючись статтями 55, 56, 61, 127-129 КПК України, статей 11, 15,16, 22,23 Цивільного кодексу України, статей 43, 49, 182 ЦПК України, позивач просить суд : 
1. Зобов`язати відповідача СК «Буревестник», негайно, протягом двох місяців після винесення рішення суду, компенсувати нанесену йому майнову шкоду шляхом виконання за власні кошти відповідача усіх необхідних робіт, повязаних з відновленням відсутнього протягом 38 місяців електропостачання до належної позивачу земельної ділянки № НОМЕР_2 а СК «Буревестник»; видалити дерева з охоронної зони електромереж та замінити два пошкоджені електрокабелі від двох незалежних постачальників електроенергії - від електромереж АТ «ДТЕК Одеські електромережі», а також від трансформаторної підстанції КТП 160/27,5/0,4 кв з електромереж Одеської залізниці до належної позивачу земельної ділянки № НОМЕР_2 а СК «Буревестник». 
2. Стягнути з садівничого кооперативу «Буревестник», на користь позивача завдану йому за 15 років майнову шкоду у розмірі 130 522,00грн. 93коп. (сто тридцять тисяч п`ятсот двадцять дві грн. 93коп.
3. Стягнути з садівничого кооперативу «Буревестник» на користь позивача завдану йому моральну шкоду в розмірі 179 261,00 гривень. 
Стислий виклад позиції відповідача.
29.10.2025 року відповідачем до суду був поданий відзив на позовну заяву, згідно якого відповідач не визнає даний позов у повному обсязі виходячи з наступного. 
Так, відповідач вказує, що позивач у своєму позові посилається на кримінальне провадження № 12022166240000246 від 27.07.2022 року. Однак, відповідач вказує, що жодного процесуального документу у даному кримінальному провадженні, окрім пам`ятки про визнання позивача потерпілим у вказаному кримінальному провадженні, позивачем суду не надано – стану розгляду даного провадження або вироку суду по даному провадженню. Далі, як вказує представник відповідача, позивачем не надано до суду діючий Статут СК «Буревестник» - основний правовий документ, що регулює діяльність кооперативу на підставі ст. 4 Закону України «Про кооперацію». На думку представника відповідача, це було зроблено позивачем цілком свідомо, тому що жодної статті із цього Статуту виконавчим органом кооперативу «Буревестник» відносно ОСОБА_1 не порушено. Проти нього ніколи не чинились протиправні дії, не було написано та подано жодної заяви в будь які державні інстанції, суди, органи місцевого самоуправління, інші організації і відділи. СК «Буревестник» завжди виступав у ролі сторони, яка змушена захищатися і давати пояснення. ОСОБА_1 був присутній на всіх загальних зборах і виступав на них, але ніколи не виконував рішення цих зборів. 
Далі, як вказує представник відповідача, позивачем разом із даним позовом до суду надано документи, які на практично не мають відношення до суті справи. Так, позивачем до суду надано : 
1. «Пам`ятка про процесуальні права та обов`язки потерпілого» - яка, на думку представника відповідача, не має відношення до предмету даного спору. 
2. «Протокол допиту потерпілого від 09.08.2024р.», «Пояснення ОСОБА_1 від 02.06.2023р.», «Протокол Огляду місця події від 13.05.2024р.» - вказані документи є складовою досудового розслідування на певному етапі, та які потрібні для складання підсумкового документу - висновки розслідування, але саме цього документу суду не надано.
3. «Відповідь Держгеокадастру від 26.09.2024 № 4-553/0-565/6-24», щодо якого представник відповідача пояснює, що у тексті цієї відповіді взагалі не згадується саме про яку ділянку йде мова.( пряма цитата із тексту відповіді : «станом на 31.12.2012 право власності (користування) на вказану у вашому зверненні земельну ділянку, не зареєстровано». Тобто , не є зрозумілим, про яку саме земельну ділянку йде мова:
-403а;
-чи провулок між діл. 401, 403,405, 405а та арт. Свердловиною;
-чи провулок згідно Акту;
-чи ще будь яку іншу?
Також, представник відповідача звертає увагу на дату посилання 31.12.2012 р. - тобто 13 років тому назад.
1. «План меж зон обмежень і сервітутів земельної ділянки» та «Викопіювання з топографо-геодезичної зйомки СК «Буревестник». З цього приводу представник відповідача пояснює, що ці два документі теж 12-ті річної давності складено ФОП « ОСОБА_6 », сфера діяльності: «Надання послуг у сфері інжінеренгу, геології та геодезії». Ці 2 документи є проміжними (не підсумковими), і щоб стали офіційними, спочатку повинні бути підписані Головою сільради, потім розглянути на сесії сільради і тільки після цього можна їх надати на розгляд у Держкомзем м. Білгород-Дністровського, щоб отримати кадастровий номер на земельну ділянку. Про це також свідчить відсутність підпису Начальника відділу Держкомзема м. Білгород-Дністровського Одеської області І. А. Вереніч.
Також представник відповідача звертає увагу суду на той факт, що на схемі ділянки №403-а, яка належить Черновалюк П.І., вказана площа 0,0469 га., але це не відповідає дійсності, оскільки справжня площа земельної ділянки №403-а згідно кадастрового номера 5110300000:02:014:0012 і Актом на землю «Серія ОД № 082686 від 13.05.2004 року», яка належить ОСОБА_1 станом на сьогоднішній день складає 0.0327 га. Тому ці документи не можуть бути належними та допустимими доказами. 
Таким чином, як вказує представник відповідача, саме ОСОБА_1 самовільно захопив землю комунальної власності сільради і обгородив парканом свою ділянку №403-а, самовільно збільшивши її площу з 0,0327 га. до 0,0469 га. у той самий час як обвинувачує СК «Буревестник» у нібито самовільному захопленні 45 кв. м. тільки тому, що на вході в цей прохід шириною біля 1 м. встановлена металева хвіртка.
Щодо встановленої хвіртки представник відповідача пояснив, що ця хвіртка була встановлена за взаємною домовленістю між власниками ділянок які виходять на цей прохід (399, 401, 403, 405 та 405а) щоб обмежити доступ до своїх ділянок сторонніх соціально небезпечних осіб. З етичних міркувань, як пояснив представник відповідача, він не долучає до матеріалів справи фото тіла мертвої людини, яка проникла через цей прохід і була виявлена на одній із ділянок. Після цього випадку і було встановлено вказну хвіртку, яка ніяким чином не завдає перешкод щоб відремонтувати пошкоджений кабель, який підходить до ділянки №403а., тому що прохід має вільний доступ збоку артезіанської свердловини. Хоча територія свердловини, як об`єкт критичної інфраструктури, теж обнесена парканом, але на в`їзних воротах стаціонарно закріплена табличка з номерами двох різних телефонів відповідальних осіб.
1. Акт на земельну ділянку – це не є предметом позову а лише вказує на те що проходи є власністю СК «Буревестник» та загальну площу цих проходів. 
2. Відповідь Кароліно-Бугазької сільської раді від 20.09.2024р. за підписом голови сільради Апанасенко A.B., яка видана ОСОБА_1 на його звернення 28.08.24р. та 04.09.25р. в яких він просив сільську раду провести обрізку дерев у проході ділянок №403, 405,405а з метою подальшого виконання працівниками ДТЕК аварійно- ремонтних робіт та демонтажу шлагбаума. На ці заяви ОСОБА_1 голова сільради дав чітку та однозначну відповідь (пряма цитата із текста відповіді): «За результатами виїзду повідомляємо, що питання відновлення електропостачання Вашої земельної ділянки на території садівничого кооперативу «Буревестник» Вам необхідно вирішувати безпосередньо з надавачем послуг з постачання електроенергії, а саме: АТ ДТЕК «Одеськи електромережі». «Крім того до сільської ради не надходило жодного зауваження від ДСНС України щодо встановленого шлагбауму та повідомлень про перешкоджання вказаного шлагбауму робот пожежної служби».
3. Відповіді ДТЕК «Одеські електромережі» від 14.08.2023р. на ім`я ОСОБА_1 - всього 3 відповіді. У цих відповідях АТ ДТЕК повідомляє ОСОБА_1 що для виконання відновлення електропостачання персонал та техніка оператора системи розподілу не допускається до місця обриву кабелю. Але, як вказує представник відповідача, ніяких протидій аварійній бригаді, яка нібито виїжджала для відновлення електропостачання до ділянки №403а ОСОБА_1 з боку голови правління СК «Буревестник» Наумчика В.А. та голови правління артезіанської свердловини ОСВАС «Капелька» ОСОБА_7 не було і взагалі не могло бути, тому що це не відповідає здоровому глузду - навіщо портити відношення з ДТЕК, оскільки сама артезіанська свердловина є споживачем електроенергії від ДТЕК. Ця ситуація сталася тільки з вини самого ж ОСОБА_1 , який штучно створив умови щоб обмовити і звинуватити СК «Буревестник» та спровокувати ДТЕК на написання такої відповіді. Обірваний кабель гілками дерев знаходиться в провулку шириною приблизно 1 м. між ділянками № НОМЕР_4 , НОМЕР_5 , НОМЕР_2 , 405, НОМЕР_6 а та ділянками, на який розташована артезіанська свердловина. Під`їхати спецтранспортом (люлькою) щоб зрізати гілки дерев у місці обриву кабелю можна тільки з території артезіанської свердловини. Артезіанська свердловина є об`єктом критичної інфраструктури, і територія її обнесена парканом (сетка-рабиця). Тобто вхід на її територію обмежений для сторонніх осіб, але не заборонено взагалі тим паче для обслуговування електромереж працівниками ДТЕК. Для цього, на в`їзних воротах стаціонарно закріплена табличка з номерами відповідальних осіб - 2 номери: 067-698-7874 - Голова правління арт. свердловини ОСОБА_7 , та 097-960-0633 - Голова кооперативу «Буревестник» ОСОБА_4 . Тобто, якби аварійна бригада прибула на місце виконання робіт, то електрик зателефонував би по одному із вказаних телефонів, або сам ОСОБА_1 , якій стверджує що він був присутній. Щоб створити скандальну ситуацію ОСОБА_1 у своїх заявах до AT ДТЕК, вказав стару поштову адресу СК «Буревестник» яка була до об`єднання смт Затока з Кароліно-Бугазом у смт Затока, при цьому свідомо не вказав номері телефонів відповідальних осіб СК Буревестник» ОСОБА_4 і арт. Свердловини ОСОБА_7 . В результаті, листи попередження, які відправлялися з AT ДТЕК на адресу СК «Буревестник» і ОСВАС «Капелька» потрапляли в Затоку на поштове відділення. Працівник відділення не мав можливості подзвонити одержувачу щоб той отримав ці листи тому що номері телефонів були відсутні. Міст, який зв`язує Каролівно-Бугаз з Затокою теж закритий з причини його руйнування. Тому листи попередження від АО ДТЕК, голова СК «Буревестник» ОСОБА_4 та голова ОСВАС «Капелька» ОСОБА_7 - не отримували і у призначений час не були присутні на артезіанській свердловині. 
4. Відповідь Головного управління ДСНС України від 03.08.2022р. Згідно цього листа вказано наступне: «З метою об`єктивного розгляду вашої заяви, Білгород-Дністровським районним управління направлено відповідні листи до Кароліно-Бугазької сільської ради та СК «Буревестник» щодо вжиття відповідних заходів по демонтажу шлагбауму на в`їзді та надання доступу до дільниць № 403, 405». Однак, як вказує представник відповідача, ДСНС Білгород-Дністровського не давав прямого вказання до СК «Буревестник» щоб демонтувати шлагбаум, а просив Кароліно-Бугазьку сільраду «об`єктивного розглянути» заяву»  ОСОБА_1 . ОСОБА_4 , як голова СК «Буревестник», був визваний у відділ ЦНАП (Центр надання адміністративних послуг) Кароліно-Бугазької сільради і на вимогу відповідального працівника ОСОБА_8 дав пояснення з приводу встановленого шлагбауму та надав відповідні документи: Акт на земельну ділянку, протокол рішення правління СК «Буревестник» про встановлення шлагбауму, та результаті голосування членів кооперативу за це рішення. Після цього ніяких розпоряджень про демонтаж шлагбаума відповідач не отримував, а навпаки йому було роз`яснено, що на даний час установка шлагбауму цілком відповідає Розпорядженню голови Кароліно-Бугазької сільради Апанасенко А.В. - «Про обмеження доступу осіб до ділянок пляжних зон вздовж прибережної берегової смуги узбережжя Чорного моря у межах Кароліно-Бугазької сільської територіальної громади в умовах правового режиму воєнного стану» та спільного наказу начальника Одеської обласної військової адміністрації та командувача оперативно-тактичного угрупування «Одеса» «Про встановлення особливого режиму в`їзду і виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів на окремих територіях Одеської області в умовах правового режиму воєнного стану». Тобто,жодних порушень збоку СК «Буревестник» не було виявлено.
9. Стосовно двох ділянок, щодо яких йшлося питання щодо надання доступу, представник відповідача цитує: «надання доступу до дільниць № 403 та 405», на які посилається ДСНС, пояснює, що самі будинки на цих ділянках розташовані на відстані 3х - 4х метрів від паркану збоку автошляху Р-70, тобто мають абсолютно вільний доступ (заїзд) і шлагбаум ніяким чином не заважає. Більш того, власники цих ділянок: №403 - ОСОБА_9 та №405 - ОСОБА_10 прийняли участь у обговорюванні питання про встановлення шлагбауму і проголосували за його встановлення. Також, зауважив, що даний шлагбаум та камери спостереження допомогли ідентифікувати осіб, які залізли на ділянку № НОМЕР_6 з метою крадіжки, та передати ці дані до відділу Білгород-Дністровського відділу поліції. Також, представник відповіжаа додав, що Розпорядження голови Кароліно-Бугазької сільради «Про обмеження доступу до ділянок, пляжних зон……» з одним і тим же текстом повторяються щорічно. Останнє - № 43 від 17 квітня 2025 р., згідно якого, пункт «3.2 Вжити заходів що до перевірки та забезпечення перекриття в`їзду/виїзду. обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів до пляжних зон прибрежної смуги Чорного моря.
Тобто, в даному випадку, виконавчий орган кооперативу, діючи в його інтересах та всіх його членів, у повній відповідності до Статуту кооперативу, виконало Розпорядження голови Кароліно-Бугазької сільської ради. Наказу про демонтаж шлагбауму з боку органів місцевого самоврядування та поліції, яка розслідувала КП № 12022166240000246 від 27.07.2022 р не поступило. 
Також, представник відповідача зауважив, що прикриваючись «боротьбою за свої права» та маніпулюючи і спотворюючи дійсні факти, ОСОБА_1 більш ніж 8 років поспіль веде постійну підривну роботу і пропаганду спрямовану на ліквідацію кооперативу, сіючи недовіру, хаос і ворожнечу серед членів свого кооперативу і сусідніх з ним. За цей строк ОСОБА_1 надіслав до всіх органів державної влади (Суди, прокуратуру, поліцію, СБУ, Міністерство юстиції, ДСНС, Держгеокадастр), місцеві органи самоврядування Кароліно-Бугаза та Затоки, АО «Укрзалізниця», ПАТ «Укрзалізниця» м. Київ, АО ДТЕК, «ЕНЕРГОЗБУТ» та інші - більш ніж 300 заяв, які є наклепами. Жодні із фактів описані в них не підтвердились. Представник відповідача вважає, що це злість та помста за усунення його від посади голови кооперативу та відповідального за трансформатор КТП-27,5/0,/160 від залізниці.
Далі, як вказує представник відповідача, щоб ставити питання щодо відшкодування майнової шкоди потрібно надати документи, які підтверджують нанесення реальної шкоди, тобто: квитанції, платіжки, рахунки тощо. Однак, в даному випадку, у позовній заяві жодного конкретного документа не має, всі вимоги підтверджені тільки власною думкою ОСОБА_1 . Стосовно твердження позивача про те, що нібито СК «Буревестник» не повертає гроші за витрати які він поніс у 4х Господарських судах і прийнятих рішеннях на його користь на загальну суму 11 480,00 грн. це є неправдою, тому що СК «Буревестник» щомісячно сплачує певну суму грошей згідно ВП № 76665569, і станом на 20.01.2026р вже сплатив 3790,00 грн. що підтверджено банківськими квитанціями. Виконавче провадження перебуває у державного виконавця Білгород-Дністровського відділу державної виконавчої служби Міністерства юстиції Циганок Наталії. Насправді ж, як вказує представник відповідача, саме позивач є боржником СК «Буревестник», що підтверджується наступним: 
1. Починаючи з 2017 р. ОСОБА_1 не сплачує щорічні поточні членські внески, і станом на 31.12.2025 року сума боргу складає 23 643.44 грн.
2 Починаючи з 02.06.2017 р. ОСОБА_1 не сплачує за спожиту електроенергію від трансформаторної підстанції КТП-27,5/0,4/160 власниками якої є 28 членів кооперативу та за її ремонти, технічній догляд і обслуговування. Станом на 31.12.2025 року сума боргу складає 5 530,62 грн. 
3. На вимоги колишнього голови СК Буревестник» ОСОБА_1 , який був відповідальним за трансформатор КТП-27,5/0,4/160, споживачі електроенергії від цього трансформатору змушені були сплачувати частину грошей наперед (передплата) за ще невикористану електроенергію. Відповідно до квитанцій абонентів ця сума склала 3 239,00 грн. Після усунення від посади голови кооперативу, не зважаючи на неодноразові усні та письмові вимоги у тому числі постанови загальних зборів щоб повернути відповідні гроші кожному абоненту, ОСОБА_1 все проігнорував і гроші 3239,00 грн. досі не повернув, що підтверджується копією квитанції «Предоплата ОСОБА_11 по эл/энергии от НОМЕР_7 от 30.07.2018 г.». 
4. Колишній голова СК «Буревестник» ОСОБА_1 , будучи головою СК «Буревестник» у період вересеня - жовтеня 2016 року привласнив гроші СК «Буревестник» у сумі 5 100,00 грн., які начебто були витрачені ним на будівництво паркану навколо трансформатору КТП -27,5/160. Хоча насправді вказаний паркан спорудив за свої особисті кошті член СК «Буревестник» ОСОБА_5 , для того, щоб обгородити парканом в`їзд до своєї ділянки № НОМЕР_8 а збоку залізничної колії і загального проходу між сусідньою ділянкою АДРЕСА_1 . Щоб засекретити свої дії, ОСОБА_1 попросив у ОСОБА_5 дати йому квитанції нібито для того, щоб самому замовити такий самий паркан у тих самих виконавців тому що він йому сподобався. Однак, ніякого паркану ОСОБА_1 не збирався будувати і не збудував, а використав квитанції для списання колективних грошей СК «Буревестник», заподіяв шкоду інтересам СК «Буревестник» на загальну суму 5100,00 грн., про що свідчить запис у «Книге учета движения денежных средств», яку вів ОСОБА_1 на дату: вересень - жовтень 2016р. Квитанції № 95864410054991105295 від 03.10.2016 р. на суму 1550,00 грн., і № 95864410030597872698 05.09.2016 р. на суму 1650,00 грн., та накладна на матеріали на суму 1900,00 грн. додаються до заяви. 
5. Матеріальні цінності Кооперативу, які ОСОБА_1 не повернув у кооператив після переобрання його з посади голови кооперативу: 
- Бухту кабелю СІП-4 4*70/0,6/1 (Самонесучий Ізольований Провід) довжиною 150 м за ціною 12313,50 грн. станом на листопад 2016 року, накладна № 14817 від 14.11.2016р. Цей кабель було закуплено щоб замінити зношені дроті на центральній лінії мережі електропостачання, яка цілком знаходиться на балансі Кооперативу, але заміни так і не відбулося тому що цю бухту 150 м СІП кабелю за ціною 12313,50 грн. станом на листопад 2016 р. ОСОБА_1 привласнив собі; 
- ОСОБА_12 травокосарку, яка була куплена у 2009 році за ціною 2147.17 грн. щоб підтримувати загальну та прилеглу територію Кооператива у належному санітарному та пожежнобезпечному стані. ОСОБА_1 не передав у Кооператив та привласнив собі; 
- Електронний тестер/вимірювач - який був купленій 30.04.2017р за ціною 380,00 грн. (дів. «Книгу учета расхода» на дату 30.04.2017р) для тех. догляду за Електро мережами Кооперативу.
Вищевказані матеріальні цінності було закуплено за гроші СК «Буревестник» і після переобрання ОСОБА_1 з посади голови кооперативу на прикінці 2017 p., не зважаючи на неодноразові усні та письмові вимоги, у тому числі постанови загальних зборів, досі не передав. (До заяви додається: «НАКЛАДНА» № 14817 від 14.11.2016 р. на суму 12313,50 грн.; Витяг з «Книга учета расходов», яку вів ОСОБА_1 - рядки 11.2016 р.-11.2016р.).
Далі, представник відповідача вказує про те, що ОСОБА_1 , будучі головою СК «Буревестник», подавав до судів різні позови з метою привласнення грошових коштів та земельних ділянок шахрайських шляхом, на підтвердження чого представник відповідача надає у відзиві дані щодо цих справ та земельних ділянок. Також вказує про створення позивачем у справі - ОСОБА_1 ОК «Бриз-29» з метою переоформлення права власності на трансформатор КТП 27,5/160 з СК «Буревестник» на новостворений ОК «Бриз-29». Однак, через наявність діючого договору з «Енергозбутом» та СК «Буревестник» це йому не вдалось. 
Далі, представник відповідача повідомив суд про декілька випадків, коли колишній голова СК «Буревестник» ОСОБА_1 привласнював кошти кооперативу собі під різними приводами, про що детально вказано у промові-поясненнях, долучених до справи, загальна сумах яких складає 298 817, 44 гривень, а також про випадки шахрайських, на його думку, дій зі сторони позивача у справі – ОСОБА_1 коли він обіймав посаду його голови.
На підставі викладеного, представник відповідача просив суд залишити позовні вимоги позивача без задоволення. 
Процесуальні дії у суді.
16.12.2024 до суду надійшов позов ОСОБА_1 до Садівничого кооперативу «Буревестник» про стягнення майнової та моьтральної шкоди, завданих злочином. 
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16.12.2024 справа передана на розгляд судді Шевчук Ю.В.
Ухвалою суду від 19.12.2024 позовні заява була залишена без руху та надано строк для усунення недоліків по вказаній позовній заяві. 
08.01.2025 року від позивача до суду надійшла заява на виконання ухвали суду від 19.12.2024 року про усунення недоліків. 
09.01.2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області вказана позовна заява була повернута позивачу у зв`язку із неусуненням ним недоліків. 
09.01.2025 року позивач звернувся із апеляційною скаргою на ухвалу Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2025 року про повернення йому позовної заяви. 
Постановою Одеського апеляційного суду Одеської області від 22.04.2025 року апеляційна скарга ОСОБА_13 була задоволена, ухвала білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.01.2025 року була скасована, справа направлена до суду першої інстанції для продовження розгляду. 
Згідно протоколу передачі судової справи раніше визначеному складу суду від 19.06.2025 року, вказана справа передана до провадження судді Шевчук Ю.В. 
Ухвалою від 24.06.2025 року по даній позовній заяві відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 23.09.2025 року. 
17.09.2025 року від позивача до суду надійшов уточнений цивільний позов. 
23.09.2025 року судове засідання було відкладено у зв`язку із неявкою представника відповідача. Судове засідання відкладено на 30.10.2025 року. 
29.10.2025 року від відповідача до суду надійшов відзив на вказану позовну заяву. 
30.10.2025 року судове засідання було відкладено у зв`язку із надходженням відзиву та у зв`язку з відсутністю доказів на підтвердження повноважень представника відповідача у судовому засіданні. Судове засідання було відкладено на 17.12.2025 року. 
10.12.2025 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив. 
17.12.2025 року ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області підготовче засідання було закрито, справа призначена до розгляду в судовому засіданні на 02.02.2026 року. 
02.02.2026 року судове засідання було відкладено через неявку позивача на 12.03.2026 року. 
Позиції учасників судового провадження.
Позивач ОСОБА_1 у судовому засіданні повністю підтримав вимоги уточненого цивільного позову, просив його задовольнити. На запитання суду щодо стадії розгляду або завершення кримінального провадження, на яке позивач посилається в обґрунтування свої позовних вимог, то позивач пояснив, що дане кримінальне провадження знаходиться на стадії досудового розслідування. На запитання суду у судовому засіданні щодо підстав стягнення матеріальної шкоди з відповідача позивач відповів, що підстава стягнення – це акти ревізійних комісій щодо фінансової діяльності СК «Буревестник», якими, серед іншого, встановлено, що позивачу відповідачем не повертаються гроші, які були витрачені позивачем на потреби СК «Буревестник» «з його власного карману». Щодо підстав стягнення моральної шкоди пояснив, що кошти, які він не отримує від відповідача позивач міг би витратити на лікування свого здоров`я. 
Представник відповідача – СК «Буревестник» Наумчик В.А. у судовому засіданні повністю заперечував проти задоволення позовних вимог позивача та вказав, що вважає їх необґрунтованими, недоведеними з підставі, які вказані у відзиві на позов та у промові, які додані до матеріалів справи. 
Фактичні обставини справи, встановлені судом, нормативно-правове обґрунтування та висновки суду. 
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України «Про судоустрій і статус суддів»).
Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Щодо позовних вимог позивача в частині відшкодування майнової шкоди, суд зазначає наступне. 
Згідно із статтею 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Тобто збитками є фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені особою, або які мають бути нею зроблені, та упущену вигоду. При цьому, вказані витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням порушеного права особи, а саме, без здійснення таких витрат є неможливим відновлення порушеного права особою.
Для відповідальності у деліктних правовідносинах має бути наявний склад цивільного правопорушення: шкода; протиправна поведінка особи; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою; вина особи.
Відповідно до частин першої, другої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Отже, цивільно-правова деліктна відповідальність - це забезпечений державним примусом обов`язок відповідальної особи відшкодувати потерпілому заподіяну шкоду.
Аналіз положень статті 1166 ЦК України дозволяє дійти висновку про те, що загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, винне діяння заподіювача шкоди (цивільне правопорушення), яке містить такі складові: протиправна поведінка особи, настання шкоди, причинний зв`язок між ними та вина заподіювача шкоди.
Під шкодою розуміється майнова шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права.
Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди.
Деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності).
Відсутність будь-якої з цих умов є підставою для звільнення особи від відповідальності, якщо інше не встановлено законом.
Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.
Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Отже, відсутність вини у завданні шкоди повинен доводити сам завдавач шкоди. Якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. При цьому особа, яка заявляє вимоги щодо відшкодування майнової шкоди доводить лише факти заподіяння такої шкоди.
Згідно з частиною першою статті 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. 
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 травня 2022 року у справі № 635/6172/17 звернула увагу на те, що Європейський суд з прав людини - далі ЄСПЛ, проаналізувавши приписи статті 1177 ЦК України у редакції, чинній до 09 червня 2013 року, та статті 1207 цього Кодексу, у справах за заявами № 54904/08 і № 3958/13 (поданими потерпілими, яким держава не компенсувала шкоду, завдану внаслідок кримінального правопорушення) вказав, що отримання відшкодування на підставі зазначених приписів можливе лише за дотримання умов, які у них передбачені, та за наявності окремого закону, якого немає, і в якому мав би бути визначений порядок присудження та виплати відповідного відшкодування. Тому ЄСПЛ відзначив, що право на відшкодування державою потерпілим внаслідок кримінального правопорушення в Україні ніколи не було безумовним. Оскільки заявники не мали чітко встановленого в законі права вимоги для цілей, передбачених статтею 1 Першого протоколу до Конвенції, вони не могли стверджувати, що мали легітимне очікування на отримання будь-яких конкретних сум від держави. З огляду на це ЄСПЛ визнав скарги заявників на порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції несумісними з положеннями Конвенції ratione materiae (див. ухвали ЄСПЛ щодо прийнятності від 30 вересня 2014 року у справі "Петльований проти України", заява № 54904/08, та від 16 грудня 2014 року у справі "Золотюк проти України", заява № 3958/13).
У даній справі позивач ОСОБА_1 просить стягнути з відповідача СК «Буревестник» матеріальну шкоду, яка, на його думку, складається з: 
1. Матеріальної шкоди, яка виникла в результаті неможливості користування позивачем належною йому земельною ділянкою через відсутність на ній електроенергії, незаконне встановлення шлагбауму, з вини відповідача; 
2. Грошових сум, які, за чотирма судовими наказами, виданими на підставі чотирьох рішень Господарського суду Одеської області, мають бути виплачені ОСОБА_1 , але дуже повільно повертаються ОСОБА_1 з вини відповідача на загальну суму 11 480,00 гривень; 
3. Матеріальних збитків, які завдані позивачу не проведенням перевірок та ревізій надходжень грошових коштів до каси СК «Буревестник» з 2017 року; та невиплати позивачу суми у розмірі 16 517, 96 гривень - суми, яка визначена актами ревізійних перевірок витрат позивача по касі кооперативу починаючи з листопада 2010 року, та суми у розмірі 6069. 61 гривня – сума особистих коштів позивача, яка була сплачена ним на потреби кооперативу та до теперішнього часу йому не повернута; 
4. Матеріальних збитків у сумі 1935, 36 гривень – суми, яка була сплачена особисто ОСОБА_1 в якості земельного податку за 15 членів кооперативу, які йому до теперішнього часу не повернуті.
Відповідно, по кожному із вказаних пунктів стягнення позивачем має бути надана підстава стягнення цих коштів – тобто докази протиправної поведінки відповідача, наявної вини відповідача, та причинно-наслідкові зв`язки між поведінкою відповідача та наслідками, які настали в результаті такої поведінки. 
По першому пункту стягнення матеріальної шкоди (неможливості користування позивачем належною йому земельною ділянкою через відсутність на ній електроенергії, та незаконне встановлення шлагбауму, з вини відповідача), суд зазначає, що позивачем суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що саме з вини відповідача не проводиться підключення електроенергії до земельної ділянки позивача. 
З наданих позивачем листів від ДТЕК «Одеська електромережі» №101/19/03-3786 від 10.03.2023 року та №101/26/03-7941 від 14.08.2023 року (а.с. 15, 16) дійсно вбачається, що АТ «ДТЕК Одеські електромережі» скеровувало листи на адресу позивача ОСОБА_1 та керівника СК «Буревестник» з проханням забезпечити безперешкодний проїзд до місця аварії для виконання ремонтних та аварійно-відновлювальних робіт та узгодити дату та час виконання цих робіт. 
Однак, суд не може прийняти до уваги дані листи як доказ перешкоджання відповідачем у відновленні електропостачання до ділянки позивача, оскільки з тексту цих листів не вбачається відмови відповідача в наданні доступу до ділянки позивача або перешкоджання цьому. 
Крім того, позивачем не надано доказів того, що ці листи були надіслані на адресу СК «Буревестник» та отримані останнім. Крім того, суд зауважує, що відсутність електроенергії на земельній ділянці, яка належить позивачу, жодним чином не перешкоджає йому у користуванні належною йому земельною ділянкою. 
Щодо незаконного, на думку позивача, встановлення відповідачем шлагбауму, суд зазначає, що даний шлагбаум був встановлений на виконання Розпорядження Кароліно-Бугазської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області № 43 від 17 квітня 2025 року, (яке, як пояснив представник відповідача, первісно видано у 2022 році та з того часу є аналогічним та оновлюється кожен рік) «Про обмеження доступу осіб до ділянок пляжних зон вздовж прибережної берегозахисної смуги узбережжя Чорного моря у межах Кароліно-Бугазської сільської територіальної громади в умовах правового режиму воєнного стану», згідно з п. 3.2. якого зобов`язано вжити заходів щодо перевірки та забезпечення перекриття в`їзду/виїзду, обмеження свободи пересування громадян, іноземців та осіб без громадянства, а також руху транспортних засобів до пляжних зон прибережної смуги Чорного моря. 
Також, представником відповідача Наумчик В.А. був наданий додаток №1 до рішення Правління с/к «Буревестник» від 05.03.2022 року – Реєстр власників дачних ділянок та автотранспортних засобів, які користуються проїздом між автошляхом Р-70 і станцією «Морська», та пояснив, що всі члени СК «Буревестник» отримують ключі від замка, який висить на вказаному шлагбаумі та можуть безперешкодно його відкрити та проїхати. Прізвище позивача також є у цьому реєстрі, однак позивач ОСОБА_1 за отриманням свого ключа від шлагбауму не звертався. 
По другому пункту, заявленому позивачем, а саме стягнення грошових сум, які, за чотирма судовими наказами, виданими на підставі чотирьох рішень Господарського суду Одеської області мають бути виплачені позивачу, суд зазначає наступне. 
Сторонами у справі – позивачем та відповідачем не заперечувався той факт, що грошові суми за вказаними судовими наказами вже стягуються з відповідача на підставі відкритих виконавчих проваджень, тому суд роз`яснює позивачу його право на звернення до суду з окремим позовом у разі його незгоди із сумою або періодами виплат за вказаними виконавчими провадженнями, а також суд зауважує про неможливість розглядати вказані вимоги позивача задля уникнення подвійного стягнення сум заборгованості з відповідача. 
По третьому пункту заявлених позивачем матеріальних вимог суд зазначає наступне. Так, дійсно позивачем до уточненого цивільного позову в якості додатків додані Звіти ревізійних комісій про результати перевірки уставної, господарської, та фінансово-економічної діяльності СК «Буревестник» за різні періоди з 2010 по 2019 роки. 
Згідно ч.1, 2 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами:
1) письмовими, речовими і електронними доказами;
2) висновками експертів;
3) показаннями свідків.
Згідно статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Згідно ч.2 статті 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Ретельно дослідивши надані стороною позивача Звіти ревізійних комісій про результати перевірки уставної, господарської, та фінансово-економічної діяльності СК «Буревестник» за різні періоди з 2010 по 2019 роки, з урахуванням положень статей 76, 77,78 ЦПК України, суд приходить до висновку, що ці Звіти не можуть бути прийняті судом як належні та допустимі докази на підтвердження обставин, викладених позивачем – а саме: наявності неповернутих грошових коштів відповідачем позивачу, оскільки, дані звіті містять інформацію щодо діяльності СК «Буревестник», яка, згідно цих звітів, визнана задовільною, звіти затверджені. Окрім того, вказані Звіти жодним чином не встановлюють вину відповідача або будь-кого іншого у невиплаті позивачу грошових коштів, як і не фіксують сам факт того, що позивачу ОСОБА_1 СК «Буревестник» має повернути якісь грошові кошти.
Щодо четвертого пункту заявленої позивачем до стягнення матеріальної шкоди, а саме щодо матеріальних збитків у сумі 1935,36 гривень – суми, яка була сплачена особисто ОСОБА_1 в якості земельного податку за 15 членів кооперативу, які йому до теперішнього часу не повернуті, суд зазначає, що на підтвердження цих доводів позивачем не надано суду жодного належного та допустимого доказу сплати (квитанцій, прибуткових касових ордерів чи будь-яких інших платіжних документів) цього податку, що позбавляє суд можливості розглянути вказані вимоги в цій частині по суті. 
Таким чином, суд приходить до наступних висновків. 
По-перше, вимоги свого позову позивач обґрунтовує наявністю кримінального провадження, в якому він має статус потерпілого, однак, вироку (ухвали) суду за результатами розгляду даного провадження, як підстави стягнення матеріальної шкоди, суду не надано, що позбавляє суд можливості розглядати вимоги позивача як такі, що спричинені злочином. 
По-друге, позивачем ОСОБА_1 у своєму позові та виступах у судових засіданнях вказані також в якості чотирьох підстав стягнення матеріальної шкоди з відповідача обставини, які були судом описані вище. 
Однак, суд зауважує, що позивачем суду не надано належних та допустимих доказів протиправної поведінки відповідача, доказів його вини та причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправною поведінкою відповідача, що є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стає об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди, а деліктна відповідальність за загальним правилом настає лише за вини заподіювача шкоди (умислу або необережності). Таким чином, відсутність вищевказаних обов`язкових складових настання відповідальності тягнуть за собою звільнення особи від відшкодування шкоди. 
Щодо заявленої позивачем до відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. 
Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди (пункт 9 частини другої статті 16 ЦК України).
Загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені нормами статті 1167 ЦК України, відповідно до якої моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Згідно ч. 2 ст. 1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.
Статтею 23 ЦК України передбачено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Згідно із ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обов`язковою умовою для можливості відшкодування моральної шкоди судом має бути доведення у належний процесуальний спосіб фактів настання такої шкоди, протиправності дій, що призвели до неї, а також наявності між цими фактами причинно-наслідкового зв`язку.
Такі правові висновки зазначені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 10 червня 2021 року у справі №201/3997/18, постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 16 травня 2019 року у справі №686/20079/18 (провадження №61-5360св19); постанові Верховного Суду України від 25 травня 2016 року у справі №6-440цс16 .
При розгляді справи суд з`ясовує: наявність самої моральної шкоди та її вплив на життя позивача, факт вчинення протиправних дій відповідачем та його вину, зв`язок між дією (бездіяльністю) відповідача та моральною шкодою, яку поніс позивач, обґрунтованість суми компенсації моральної шкоди.
Постановою Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» передбачено, що у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджено.
В обґрунтування спричиненої позивачу моральної шкоди він вказує такі підстави, як: намагання відповідача стягнути з нього членські взноси попри неможливість користуватись належною йому земельною ділянкою з липня 2022 року; умисне неповернення позивачу боргів кооперативу на суму 130 522,93 гривень, що штучно принижує честь та гідність позивача в очах садівників; і за вісім років страждань, як вказує позивач, сума моральної шкоди, яка йому спричинена, становить половину від майнового боргу кооперативу перед позивачем, тобто 65 261,00 гривень. Як вказує позивач, його моральна шкода полягає у постійних душевних стражданнях протягом восьми років із-за приниження його честі та гідності в очах його родини, друзів, знайомих, садівників кооперативу, а також через неможливість захистити життя своєї родини під час воєнного стану та постійних ракетних обстрілів м. Одеси, та виїхати до своєї земельної ділянки у СК «Буревестник», оскільки ця ділянка вже 38 місяців непридатна для користування. Таким чином, як вказує позивач, моральна шкода становить 65 261,00 гривень (половина від суми боргу СК «Буревестник» перед позивачем ) та 114 000,00 гривень – сума, в яку позивач оцінює моральну шкоду у зв`язку із неможливістю ним користуватись належною йому земельною ділянкою, тобто разом сума моральної шкоди, яку просить стягнути позивач дорівнює 179 261,00 гривень. 
Ретельно дослідивши матеріали справи та докази, надані сторонами, суд приходить до висновку, що позивачем на надано суду належних до допустимих доказів на підтвердження факту вини відповідача (винної поведінки) у спричиненні позивачу моральної шкоди. Тобто, позивачем, у належний процесуальний спосіб, не надано суду доказів на підтвердження існування обов`язкових умов, які є підставами відшкодування моральної шкоди, а саме: фактів настання такої шкоди, протиправності дій відповідача, що призвели до неї, а також наявності між цими фактами причинно-наслідкового зв`язку. Таким чином, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача моральної шкоди слід відмовити, оскільки ці вимоги є недоведеними а необґрунтованими. 
За правилами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України). Належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.
Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом. Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.
Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів на підтвердження доводів та обставин, викладених позивачем у позовній заяві, до суду надано не було.
Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. 
На підстав викладеного та керуючись ст. 12, 13, 81, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264-265, 273, 353 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
У задоволенні уточненого цивільного позову ОСОБА_1 до Садівничого кооперативу «Буревестник» у кримінальному провадженні №12022166240000246 від 27.07.2022 про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданих злочином – відмовити. 

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.
Повне найменування/ім`я сторін:
Позивач – ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_9 , адреса: АДРЕСА_2 ).
Відповідач – Садівничий кооператив «Буревестник» (67772, Одеська область, смт. Затока, Лиманський курортний район, код ЄДРПОУ 25034230).
З урахуванням виходу головуючої судді у нарадчу кімнату 24.03.2026 під час розгляду кримінального провадження, та виходу із нарадчої кімнати 26.03.2026, повний текст рішення складено 27.03.2026

Суддя         Юлія ШЕВЧУК