Справа № 127/6947/26 
Провадження № 3/127/1433/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
18.03.2026	м. Вінниця  	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Бернада Є.В., дослідивши матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення 26.02.2026 о 14.40 год ОСОБА_1 перебуваючи в магазині «Мікс Маркет» за адресою: м. Вінниця, вулиця Хмельницьке шосе, 175, вступила в конфлікт із продавцем вищевказаного магазину – ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в ході якого вона виражалася нецензурною лайкою на адресу останньої в громадському місці, чим порушувала громадський порядок та спокій громадян. 
ОСОБА_1 у судові засідання не з`являлася. У зв`язку з неявкою особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд застосував до неї привід. Однак привід виконаний не був. З наданих суду матеріалів випливає, що явку особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, забезпечити в судове засідання не представляється за можливе у зв`язку з її перебуванням на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній клінічній психоневрологічній лікарні ім. акад. О.І. Ющенка. 
Вирішуючи питання щодо можливості здійснення судового розгляду за відсутності особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суд вважає за доцільне зауважити таке.
Відповідно до статті 277 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КпАП), справи про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173 КпАП розглядаються протягом доби (з часу їх надходження до суду). Крім того, відповідно до вимог статті 268 КпАП, при розгляді справ про адміністративні правопорушення, передбачені статтею 173 КпАП, присутність особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, є обов`язковою та в разі ухилення від явки на виклик органу внутрішніх справ або судді міського суду цю особу може бути органом внутрішніх справ (Національною поліцією) піддано приводу.
Згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини у справі «Пономарьов проти України», сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. 
Однак, в наданих суду матеріалах міститься довідка про недоставлення SMS-повідомлення з судовою повісткою про виклик до суду у зв`язку з тим, що абонент був тимчасово недоступним. Крім того, до суду надійшло повідомлення від управління патрульної поліції у Вінницькій області Департаменту патрульної поліції (далі – УПП у Вінницькій області ДПП), де було викладено, що в рамках заходів із виконання постанови Вінницького міського суду Вінницької області про привід від 04.03.2026 співробітниками УПП у Вінницькій області ДПП, останніми було встановлено, що ОСОБА_1 за місцем проживання відсутня. Мати ОСОБА_1 – ОСОБА_3 , повідомила, що її донька перебуває на стаціонарному лікуванні у Вінницькій обласній клінічній психоневрологічній лікарні ім. акад. О.І. Ющенка, у зв`язку з чим з`явитися на судове засідання не може. 
Суд також враховує, що 24.02.2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введений воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, строк дії якого в подальшому був неодноразово продовжений. У зв`язку з введенням воєнного стану Україна повідомила про відступ від окремих зобов`язань, визначених Міжнародним пактом про громадянські і політичні права та Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 на виклики суду не з`являється та знаходиться на стаціонарному лікуванні у психоневрологічній лікарні, суд вважає за доцільне здійснити судовий розгляд за відсутності останньої на підставі наданих суду матеріалів.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку.
Згідно з вимогами статті 245 КпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 280 КпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Відповідно до статті 17 КпАП особа, яка діяла в стані крайньої необхідності, необхідної оборони, або яка була в стані неосудності, не підлягає адміністративній відповідальності.
Згідно статті 20 КпАП не підлягає адміністративній відповідальності особа, яка під час вчинення протиправної дії чи бездіяльності була в стані неосудності, тобто не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.
Під неосудність належить розуміти стан, в якому особа не могла усвідомлювати свої дії або керувати ними внаслідок хронічної душевної хвороби, тимчасового розладу душевної діяльності, слабоумства чи іншого хворобливого стану.
Розрізняють два критерії неосудності: медичний (біологічний) і юридичний (психологічний) критерії. Медичний критерій окреслює всі можливі психічні захворювання, що істотно впливають на свідомість і волю людини. У статті 20 КпАП зазначені чотири види психічних захворювань: а) хронічна душевна хвороба; б) тимчасовий розлад душевної діяльності; в) слабоумство; г) інший хворобливий стан. Для наявності медичного критерію неосудності досить встановити, що на час вчинення суспільно небезпечного діяння особа страждала хоча б на одне із зазначених захворювань.
Встановлення медичного критерію ще не дає підстав для висновку про неосудність особи на час вчинення протиправних дій, відповідальність за які передбачено КпАП. Наявність медичного критерію є лише підставою для встановлення критерію юридичного, який остаточно визначає стан неосудності.
Юридичний критерій неосудності виражається в нездатності особи під час вчинення протиправного діяння усвідомлювати свої дії або керувати ними саме внаслідок наявності психічного захворювання, тобто критерію медичного. У статі 20 КпАП юридичний критерій неосудності виражений двома ознаками: 1) інтелектуальною - особа не могла усвідомлювати свої дії; 2) вольовою - особа не могла керувати ними. Під «своїми діями» мають на увазі не будь-яку поведінку психічно хворого, а тільки ті його протиправні дії, що передбачені певною статтею КпАП.
Інтелектуальна ознака критерію неосудності знаходить свій вияв, по-перше, в тому, що особа не здатна усвідомлювати фактичну сторону, тобто не розуміє справжнього змісту своєї поведінки (не розуміє, що вчиняє дрібну крадіжку, тощо), а тому не може розуміти і його суспільну небезпечність. По-друге, інтелектуальна ознака знаходить свій вияв ще і в тому, що особа не здатна усвідомлювати того, що її дія має протиправний характер. У ряді випадків це не виключає того, що особа при цьому розуміє фактичну сторону своєї поведінки.
Вольова ознака критерію неосудності свідчить про такий ступінь руйнування психічною хворобою вольової сфери людини, коли вона не може керувати своїми діями (бездіяльністю). Відомо, що вольова сфера людини завжди органічно пов`язана зі сферою свідомості. Тому у всіх випадках, коли особа не усвідомлює своїх дій, вона не може і керувати ними
В наданих суду матеріалах міститься виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого № 7944 (далі - Виписка), видана комунальним некомерційним підприємством «Вінницька обласна психоневрологічна лікарня ім. О.І. Ющенка ВОР» від 02.01.2024. Відповідно до Виписки, 25.10.2021 ОСОБА_1 була представлена на ЛКК з діагнозом «Параноїдна шизофренія. Помірно виражений змішаний тип дефекту – параноїдний та психопатоподібний Відношення до хвороби анозогностичне. Тип пристосувальної поведінки регресивний. Адаптивні ресурси особистості на низькому рівні. Клінічний та трудовий прогноз несприятливий. Ефективність лікувальних міроприємств недостатня».
Відповідно до викладених у Виписці анамнестичних даних, анамнез ОСОБА_1 бере початок у 2007 році. З того часу і дотепер вона багаторазово проходила лікування в психіатричних лікарнях, в тому числі стаціонарне. 
Відповідно до пункту 3 частини першої статті 247 КпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у зв`язку з неосудністю особи, яка вчинила протиправну дію чи бездіяльність.
Приймаючи до уваги викладені вище обставини, суд приходить до висновку, що дії, вчинені ОСОБА_1 26.02.2026, були вчинені в стані неосудності, визначення якого міститься в статті 20 КпАП, а тому суд вважає, що відповідно до пункту третього частини першої статті 247 КпАП, провадження у справі необхідно закрити. 
Керуючись статтями 173, 283, 284 КпАП, суд 

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 173 Кодексу України про адміністративні правопорушення, – закрити у зв`язку із неосудністю особи, яка вчинила протиправну дію.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: