Справа № 446/1510/19
ДОДАТКОВЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026року Кам`янка-Бузький районний суд Львівської областів складі:
головуючого - судді Костюк У. І.
секретаря судового засідання Струс Л.М.
з участю представника позивачів ОСОБА_1 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янка-Бузька в ході розгляду заяви ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні Дороги України", Департамент дорожнього господарства Львівської обласної державної адміністрації про ухвалення додаткового рішення,

встановив:

03.03.2026 з Львівського апеляційного суду повернулася цивільна справа №446/1510/19 за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні Дороги України", департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації про ухвалення додаткового рішення.
20.04.2023 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області винесено рішення по цивільній справі № 446/1510/19 за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні Дороги України", департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким позовні вимоги задоволено частково.
Після винесення рішення, 03.05.2023 представником позивачів – адвокатом Крук А.С., було подано заяву про стягнення витрат на правову допомогу.
Суддею Самсін М.Л. така заява вирішена не була.
05.11.2025 представником позивачів – адвокатом Крук А.С. повторно подано заяву про ухвалення додаткового рішення. Дану заяву мотивує тим, що судом по цивільній справі №446/1510/19, не було вирішено питання про стягнення судових витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, у зв`язку з чим він повторно подав заяву про винесення додаткового рішення.
06.11.2025 заява була передана на розгляд судді Костюк У.І.
08.12.2025 ухвалою суду справу передано на розгляд для ухвалення додаткового рішення до Господасрського суду Львівської області.
20.02.2026 постановою колегії суддів Львівського апеляційного суду скасовано ухвалу та справу напрвлено для продовження розгляду.
25.03.2026 представником позивача подана заява про стягнення понесених судових витрат.
Представник позивачів ОСОБА_3 , ОСОБА_2 – адвокат Крук А.С. в судовому засіданні підтримав подану ним заяву та просив таку задовольнити.
Представник Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні Дороги України" будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання в таке не прибув, заяв про причини своєї відсутності або заперечень не подавав.
Представник Департаменту дорожнього господарства Львівської обласної державної адміністрації, будучи належним чином повідомлений про час і місце судового засідання також в судове засідання не з`явився, причин своєї відсутності суду не повідомляв, заперечень не подавав.
Суд, розглянувши письмову заяву про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на правничу допомогу, перевіривши матеріали цивільної справи № 446/1510/19, з урахуванням поданих доказів, дійшов висновку про наступне.
Додаткове рішення ухвалюється у випадках, коли після постановлення основного рішення залишається невирішеним питання, що має значення для повного і всебічного вирішення спору. У межах такого розгляду суд перевіряє наявність підстав для розподілу судових витрат, їх обґрунтованість та документальне підтвердження.
Витрати на професійну правничу допомогу є складовою судових витрат і підлягають компенсації стороні, на користь якої ухвалено рішення, за умови доведення їх реальності, необхідності та співмірності зі складністю справи, обсягом виконаних робіт і значенням результату для сторін.
Подані документи повинні підтверджувати факт укладення договору про надання правничої допомоги, обсяг наданих послуг, здійснення оплати та зв`язок цих послуг із розглядом конкретної справи.
Оцінюючи надані матеріали, суд враховує характер і складність спору, тривалість розгляду, зміст і кількість процесуальних документів, підготовлених представником, а також інші обставини, що мають значення для визначення розумного розміру витрат.
Розмір компенсації витрат на правничу допомогу визначається судом із дотриманням принципів розумності, справедливості та співмірності, які забезпечують баланс прав і обов`язків сторін у процесі.
Встановлено, що 20.04.2023 Кам`янка-Бузьким районним судом Львівської області винесено рішення по цивільній справі № 446/1510/19 за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні Дороги України", департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яким позовні вимоги задоволено частково.
За наслідками судового розгляду позовні вимоги позивача ОСОБА_2 було задоволено на 59,40% (81643,22*100:137421), а позивача ОСОБА_3 на 100%.
03.05.2023 та повторно 05.11.2025 на адресу суду надійшла заява представника позивачів – адвоката Крук А.С., про ухвалення додаткового рішення в частині вирішення питання про солідарне стягнення з відповідачів на користь позивачів витрат на правничу допомогу, а саме на користь ОСОБА_2 - 22574,89 грн та на користь ОСОБА_3 – 14833,66 грн.
Така заява не була розглянута попереднім складом суду.
Як видно з матеріалів справи, 15.01.2026 цивільну справу № 446/1510/19 за позовною заявою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні Дороги України", департаменту дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, було направлено для розгляду Львівським апеляційним судом, де інтереси позивачів також представляв їх захисник – адвокат Крук А.С.
05.02.2026 представник позивачів – ОСОБА_1 подав до Львівського апеляційного суду заяву в якій просив солідарно стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_2 7000 грн витрат в рахунок відшкодування понесених судових витрат на професійну правничу допомогу адвоката понесених у справі у суді апеляційної інстанції.
03.03.2026 цивільна справа № 446/1510/19, повернулася для продовження розгляду в Кам`янка-Бузький районний суд Львівської області.
25.03.2026 представник позивачів – ОСОБА_1 надіслав заяву, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката понесених у справі у суді апеляційної інстанції.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Частинами 3 та 4 ст. 270 ЦПК України встановлено, що суд, який ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.
Тлумачення положень ст. 270 ЦПК України дає змогу дійти висновку, що додаткове судове рішення є похідним від первісного судового акта, його невід`ємною складовою, ухвалюється в тому самому складі та порядку, що й первісне судове рішення. Додаткове судове рішення - засіб усунення неповноти судового рішення, внаслідок якої, зокрема, залишилося невирішеним питання про судові витрати, складовою частиною яких є компенсація стороні витрат правничої допомоги.
Відповідно до ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.
Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства, визначеною у п. 12 ч. 3 ст. 2 ЦПК України є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення.
У заяві про винесення додаткового рішення від 25.04.2023 та 05.11.2025 представник позивачів – ОСОБА_1 просив стягнути солідарно із відповідачів на користь позивачів витрати на правничу допомогу, а саме: на користь ОСОБА_2 - 22574,89 грн та на користь ОСОБА_3 – 14833,66 грн.
На підтвердження вказаних витрат ОСОБА_1 надав акт наданих послуг/виконаних робіт з детальним описом, укладений між ним та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 (а.с.57-91; Т.3).
Крім цього, у своїй заяві від 25.03.2026 представник позивача ОСОБА_2 – ОСОБА_1 просить стягнути витрати по оплаті послуг за надання правничої (правової) допомоги в розмірі 7000 грн. понесених за адвоката у справі у суді апеляційної інстанції.
Як видно з матеріалів справи, в ході розгляду цивільної справи № 446/1510/19 в Львівському апеляційному суді, представник позивачів - ОСОБА_1 подав заяву, в якій просив стягнути солідарно з відповідачів на користь ОСОБА_2 7000 грн. витрат на професійну правничу допомогу адвоката понесених у справі у суді апеляційної інстанції і на підтвердження вказаної суми надав акт наданих послуг/виконаних робіт; витяг з договору про надання правової (правничої допомоги № 02-08/2019 від 08.08.2019 (а.с.206-209; Т.3).
Разом з тим, суд звертає увагу на те, що жодних заперечень від відповідачів щодо стягнення з них на користь ОСОБА_2 суми у розмірі 7000,00 грн., не надходило.
У постанові Львівського апеляційного суду від 20.02.2026 колегією суддів зазначено, що в даній справі апеляційний суд не змінив судове рішення суду першої інстанції та не ухвалив нове рішення, а направив справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, тому немає підстав для розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи в суді апеляційної інстанції . (а.с. 222 Т.3).
Відповідно до ч.13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
В ухвалі від 19 січня 2022 року у справі № 500/2632/19 Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, що у разі, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат. Водночас у випадку, якщо судом касаційної інстанції скасовано судові рішення з передачею справи на новий розгляд до суду першої чи апеляційної інстанції, тоді розподіл судових витрат здійснюється тим самим судом, який ухвалює остаточне рішення за результатами нового розгляду справи, керуючись загальними правилами розподілу судових витрат.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою.
Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду (ч. 8 ст. 141 ЦПК України).
Частиною 3 ст. 137 ЦПК України, унормовано положення про те, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Суд враховує, що метою стягнення витрат на правничу допомогу є не тільки компенсація стороні, на користь якої ухвалене рішення, понесених збитків, але й спонукання сторони утримуватися від вчинення дій, що в подальшому спричиняють необхідність поновлення порушених прав та інтересів позивача. Водночас стягнення витрат на професійну правничу допомогу не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу (постанова Верховного Суду від 30.01.2023 року № 910/7032/17).
Велика Палата Верховного Суду вказувала на те, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19).
Отже, при визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності та пропорційності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін.
В ході розгляду справи судом було замінено відповідача - Департамент дорожнього господарства, транспорту та зв`язку Львівської обласної державної адміністрації, його правонаступником - Департаментом дорожнього господарства Львівської обласної державної адміністрації, відповідно до вимог ст. 55 ЦПК України.
Відтак, з огляду на часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_2 (59,40%) та повне задоволення позовних вимог ОСОБА_3 (100%), враховуючи подані докази щодо обсягу, характеру та вартості наданої правничої допомоги, а також критерії реальності, необхідності, розумності та співмірності таких витрат, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для їх відшкодування.
У зв`язку з цим, суд вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивачів витрати на професійну правничу допомогу, а саме: на користь ОСОБА_2 – 13 405,30 грн та 7 000 грн витрат, понесених у суді апеляційної інстанції, а на користь ОСОБА_3 – 14 833,66 грн.
Разом з тим суд додатково звертає увагу представника позивача, що при повному або частковому задоволенні позову майнового характеру до кількох відповідачів судові витрати, сплачені позивачем, відшкодовуються ними пропорційно до розміру задоволених позовних вимог до кожного з відповідачів.
У частині першій статті статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Тому при повному або частковому задоволенні позову до кількох відповідачів судовий збір, сплачений позивачем, відшкодовується пропорційно до розміру задоволених судом позовних вимог до кожного з відповідачів. Солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено. 
Аналогічний висновок викладений у постанові Касаційного господарського суду в складі Верховного Суду від 24.01.2018 у справі № 907/425/16, постановах Касаційного цивільного суду в складі Верховного Суду від 17.05.2023 у справі № 522/5582/16-ц, від 17.08.2022 у справі № 745/342/19, від 24.03.2021 у справі № 462/2077/17.
Відтак на думку суду заява представника позивача щодо стягнення витрат на професйну правничу допомогу підлягає до часткового задоволення, а саме щодо стягнення таких витрат з урахуванням принципу пропорційності та щодо відмови у солірному стяненні.
На думку суду такі витрати слід стягнути порівно із відповідачів з урахуванням розміру задоволених позовних вимог.
Суд також враховує, що додаткове рішення є невід`ємною складовою основного рішення та спрямоване на усунення його неповноти. У разі скасування основного рішення ухвалене додаткове рішення втрачає силу.
Враховуючи наведене та керуючись ст. 2-13, 133, 137, 141, 263-265, 268, 270, 352, 354, 355 ЦПК України, суд –

у х в а л и в:

Заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні Дороги України", Департамент дорожнього господарства Львівської обласної державної адміністрації про ухвалення додаткового рішення - задовольнити частково.
Стягнути з Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні Дороги України" 6702,65 грн (шість тисяч сімсот дві гривні шістдесят п"ять копійок ) витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з Департаменту дорожнього господарства Львівської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 6702, 65 грн (шість тисяч сімсот дві гривні шістдесят п"ять копійок ) витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні Дороги України" на користь ОСОБА_3 7416,83 грн (сім тися чотириста шістднадцять гривень вісімдесят три копійки) витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з Департаменту дорожнього господарства Львівської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_3 7416,83 грн (сім тися чотириста шістднадцять гривень вісімдесят три копійки) витрат на професійну правничу допомогу.
Стягнути з Дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна Акціонерна Компанія "Автомобільні Дороги України" на користь ОСОБА_2 3500 грн (три тисячі п"ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу понесених у справі у суді апеляційної інстанції.
Стягнути з Департаменту дорожнього господарства Львівської обласної державної адміністрації на користь ОСОБА_2 3500 грн (три тисячі п"ятсот гривень) витрат на професійну правничу допомогу понесених у справі у суді апеляційної інстанції.
Додаткове рішення може бути оскаржено безпосередньо до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду (ст. 354 ЦПК України).
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст ухвали виготовлено 01.04.2026.

Суддя У.І. Костюк