Справа 760/5158/26
Провадження 2-а/760/1295/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2026 року Солом`янський районний суд міста Києва в складі головуючої Фіцай О.Л. за участю секретаря судових засідань Скомаровської О.О., представника позивача адвоката Ялагузяна А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження справу за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Департаменту патрульної поліції, третя особа без самостійних вимог на стороні позивача - ОСОБА_2 , про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови серії ЕНА №6431270 від 29.12.2025 у справі про адміністративне правопорушення.
встановила:

ОСОБА_1 , в інтересах якої діє представник - адвокат Ялагузян Аскар Вартанович, звернулася до суду із адміністративним позовом про поновлення строку звернення до суду та скасування постанови інспектора Управління патрульної поліції у м. Києві Тимченка І.О. серії ЕНА №6431270 від 29.12.2025 року, якою водія ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у вигляді попередження.
В обґрунтування своїх вимог Позивач зазначає, що 10 грудня 2025 року близько 17:15 у місті Києві водій ОСОБА_2 , керуючи автобусом «БОГДАН А-09201» (д.н.з. НОМЕР_1 ), перебуваючи на зупинці громадського транспорту «Ліцей №293», порушив вимоги п. 10.1 Правил дорожнього руху України, не переконавшись у безпечності початку руху. Водій зачинив двері автобуса, затиснувши праву руку малолітнього пасажира - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , після чого почав рух транспортного засобу. Дитину, яку мати тримала за руку, протягнуло за автобусом, що створило реальну загрозу її життю та здоров`ю. Внаслідок зазначених дій малолітній отримав тілесні ушкодження у вигляді «забою правої кисті» та був госпіталізований бригадою екстреної медичної допомоги до КНП «КМДКЛ №2».
Позивач вважає, що постанова є незаконною та необґрунтованою, оскільки дії водія мали бути кваліфіковані за ст. 124 КУпАП, а не за ст. 125 КУпАП, та просить скасувати постанову і направити справу на новий розгляд з правильною правовою кваліфікацією.
Позивач також просить поновити строк на оскарження постанови, посилаючись на те, що копію постанови не отримувала та дізналася про її зміст лише 27.01.2026 року після отримання відповіді на адвокатський запит.
Відповідач в судове засідання не з`явився, надіслав направив на адресу суду відзив, в якому зазначив, що позовні вимоги є безпідставними, необгрунтованими, такими, що не підлягають задоволенню, заявлені вимоги заперечив, зазначив, що викладені в позовній заяві твердждення Позивача не відповідають дійсності, а позовні вимоги є безпідставними, необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню судом. Подія зареєстована в журналі єдиного обліку Деснянського УП ГУНП від 10.12.2025 № 85944. У звязку з відстуністю даних, які б указувади на наявність кримінального правопорушення та неможливість з цим внести відповідну інформацію до Єдиного реєстру досудових розслідувань, матеріали ДТП з Деснянського УП ГУНП у місті Києві були скеровані до УПП у місті Києві ДПП. Після надходженя матеріалів дорожньо-транспортної пригоди до УПП у місті Києві ДПП за результатом перевірки вказаних матеріалів відносно водія ОСОБА_2 винесена постанова серії ЕНА № 6431270від 29.12.2025 року за порушення п.10.1 ПДР України, за яке відповідальність передбачена ст.125 КУпАП. Постанова винесена з дотрмиманням всіх вимог, встановолених КУпАП, тому відсутні підстави для задовлення позовних вимог.
матеріали стосовно ОСОБА_2 вірно кваліфіковані. 
Третя особа - ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Представник позивача у судовому засідання підтримав заявлені позовні вимоги, посилаючись на осбставини, зазначені в позовній заяві.
Суд, заслухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи та наявні у справі докази, встановив таке.
Щодо клопотання про поновлення строку на оскарження постанови суд зазначає наступне.
Відповідно до ст. 289 КУпАП, постанова по справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Позивач стверджує, що не отримувала копію постанови та дізналася про її зміст лише 27.01.2026 року після отримання відповіді на адвокатський запит. Суд, враховуючи зазначені обставини та практику Верховного Суду (постанова від 13.12.2018 у справі №161/13936/17), вважає причини пропуску строку поважними та поновлює строк на оскарження постанови.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.
Згідно зі ст. 6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
За змістом пункту 22 частини першої статті 92 Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема, діяння, які є адміністративними правопорушеннями та відповідальність за них.
Частиною першою ст. 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію» поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично - дорожній мережі.
Пунктом 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" встановлено, що поліція відповідно до покладених на неї завдань регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Частиною 1 статті 23 Закону України «Про Національну поліцію» визначені основні повноваження поліції. Поліція відповідно до покладених на неї завдань, зокрема, виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; у випадках, визначених законом, здійснює провадження у справах про адміністративні правопорушення, приймає рішення про застосування адміністративних стягнень та забезпечує їх виконання; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням ПДР його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
Згідно зі ст.222 КУпАП, саме до компетенції органів Національної поліції віднесено розгляд справ про адміністративні правопорушення, передбачені ст.125 КУпАП.
При цьому, у відповідності до ч. 2 цієї статті, від імені органів Національної поліції розглядати справи про адміністративні правопорушення і накладати адміністративні стягнення мають право працівники органів і підрозділів Національної поліції, які мають спеціальні звання, відповідно до покладених на них повноважень.
Порядок дорожнього руху на території України, відповідно до Закону України "Про дорожній рух" від 30 червня 1993 року № 3353, встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306 (із змінами та доповненнями, далі - ПДР України).
Пунктами 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Надаючи оцінку правомірності дій та рішень органів владних повноважень, суд керується критеріями, закріпленими у статті 2 КАС України, встановлюючи при цьому чи прийняті (вчинені) ним рішення (дії): на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Відповідно до статті 72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно з частинами 1 і 2 статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Слід зазначити, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
У таких справах суб`єкт владних повноважень не може посилатися на докази, які не були покладені в основу оскаржуваного рішення, за винятком випадків, коли він доведе, що ним було вжито всіх можливих заходів для їх отримання до прийняття оскаржуваного рішення, але вони не були отримані з незалежних від нього причин.
Постановою інспектора УПП у м. Києві Тимченка І.О. серії ЕНА № 6431270 від 29.12.2025 року ОСОБА_2 притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП та застосовано адміністративне стягнення у виді попередження.
Як вбачається зі змісту постанови ОСОБА_4 визнано винним у тому, що 10.12.2025 о 1615635 годл в м. Київ, вул., Милославська, зупинка, керуючи маршрутним автобусом Атаман А09201 нз НОМЕР_1 , перед початком руху не впевнився в безпечності свого маневру , в результаті чого травмування пасажирки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , чим порушив п.10.1 ПДР. 0
Відповідно до довідки Київської міської дитячої клінічної лікарні №2 від 10.12.2025 № 18992 ОСОБА_3 (5 р) звернувся до травмпункту, травма дорожньо-транспортна. Діагноз: забій правої кисті.
Позивач, обгрунтовуючи незаконність постанови посилається на те, що потерпілому малолітньому ОСОБА_5 внаслідок ДТП заподіяно легкі тілесні ушкодження.
Однак, матеріали справи не містять судово-медичного визначення 
 ступеня тяжкості тілесних ушкоджень, заподіяних малолітньому ОСОБА_3 . 
Як встановлено судом та підтверджується матеріалами справи, оскаржувана постанова про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, складена відповідачем не в автоматичному режимі.
Процедура оформлення поліцейськими підрозділів патрульної поліції та поліцейськими, на яких покладаються обов`язки із забезпечення безпеки дорожнього руху в окремих регіонах та населених пунктах, де тимчасово відсутня патрульна поліція, матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі передбачена Інструкцією з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11. 2015 №1395
Так, відповідно до п. 2 розділу ІХ Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої Наказом МВС України № 1395 від 07.11.2015, у випадках, коли внаслідок ДТП її учасникам заподіяно тілесних ушкоджень, викликається слідчо-оперативна група для проведення слідчих дій на місці пригоди відповідно до вимог Кримінального процесуального кодексу України.
Відповідно до ч. 1, 4, 5 розділу Х Інструкції з організації взаємодії органів досудового розслідування з іншими органами та підрозділами Національної поліції України в запобіганні кримінальним правопорушенням, їх виявленні та розслідуванні, затвердженої Наказом МВС України № 575 від 07.07.2017 року, на місце дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП), унаслідок якої спричинено середньої тяжкості чи тяжкі тілесні ушкодження або загибель людей, для проведення огляду направляється слідчий підрозділу з розслідування ДТП слідчого управління (відділу) ГУНП, слідчий територіального органу, підрозділу поліції, який спеціалізується на розслідуванні таких кримінальних правопорушень, спеціаліст-криміналіст, працівники уповноваженого підрозділу Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху.
У разі залишення місця ДТП особою, яка його вчинила, на місце пригоди також направляються працівники уповноважених оперативних підрозділів територіального органу, підрозділу поліції та працівники відповідних оперативно-технічних підрозділів.
Проведення огляду місця ДТП, унаслідок якої її учасникам спричинено тілесні ушкодження або загибель людей, доручається слідчому за цією спеціалізацією, який безпосередньо складає протокол та схему до нього.
Працівники уповноваженого підрозділу Національної поліції у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху за вказівкою слідчого забезпечують доставляння потерпілих, які отримали тілесні ушкодження, та загиблих унаслідок ДТП людей до медичних закладів, а також проведення у встановленому порядку огляду учасників ДТП на стан сп`яніння у закладі охорони здоров`я.
При внесенні до ЄРДР відомостей про кримінальні правопорушення, пов`язані з порушенням Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306, в обов`язковому порядку вказуються відомості про всіх учасників ДТП та характер отриманих ними тілесних ушкоджень.
Відповідно до відповіді Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції Дарницького УП ГУНП у м. Києві від 27.01.2026 № 36ад/41/11/5/02-2026 бригадою ШМД малолітнього ОСОБА_3 госпіталізовано до КМДКЛ №2. На місце було викликано слідчо-оперативну групу ГУНП у місті Києві, що здійснювали оформлення матеріалів стосовно вказаної вище ДТП.
Таким чином, як вбачається з матеріалів справи та відповіді Управління патрульної поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції від 27.01.2026 № 36ад/41/11/5/02-2026 відомості за подією ДТП з потерпілим ОСОБА_3 , якму були заподіяно тілесних ушкоджень, на час винесення оспорюваної постанови інспектором патрульної поліції, уповноваженою особою до ЄРДР внесені не були.
Аналіз викладеного дає суду підставу зробити висновок, що уповоноваденими особами Науціональної поліції України порушено порядок оформлення матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, у випадках, коли внаслідок ДТП її учасникам заподіяно тілесних ушкоджень.
У цьому випадку, за фактом завдання тілесних ушкоджень неповнолітній особі внаслідок ДТП, до ЄРДР повинні були бути внесені відповідні відомості відносно про вчинення кримінального правопорушення за ст. 286 КК України та розпочато досудове розслідування.
На досудовому розслідуванні уповноважена особа повинна була встановити ступінь тяжкості тілесних ушкоджень завданих потерпілому, призначивши судово-медичну експертизу (далі - СМЕ). І вже після отримання висновку експерта про те, що потерпілому було заподіяно легкі тілесні ушкодження, слідчий повинен був винести постанову про закриття кримінального провадження відносно за ст. 286 КК України, у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, а матеріали справи направити для вирішення питання про притягнення особи до адміністративної відповідальності.
Однак, ступінь тяжкості тілесних ушкоджень, завданих потерпілому не встановлений. 
Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 23 грудня 2005 року № 14 «Про практику застосування судами України законодавства у справах про деякі злочини проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» встановлено, що зміст постанови має відповідати вимогам, передбаченим статтями 283 і 284 КУпАП. У ній, зокрема, потрібно навести докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення особою адміністративного правопорушення, та зазначити мотиви відхилення інших доказів, на які посилався правопорушник, чи висловлених останнім доводів.
Статтею 251 КУпАП визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ч.2,3 ст.283 КУпАП розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Постанова, серед іншого, повинна містити: опис обставин, установлених під час розгляду справи, зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення.
Таким чином, суд вважає, що оспорювана постанова про адміністративне правопорушення складена без дотримання вимог ст. 283 КУпАП, оскільки при винесенні оспорюваної постанови працівниками Управління патрульної поліції у м. Києві не дотримано вимог ст.245 КУпАП щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справа, вирішення її в точній відповідності з законом, а також вимог ст.279 КУпАП щодо порядку розгляду справи про адміністративне правопорушення, в тому числі щодо дослідження доказів. 
Відомості про те, чи винесено уповноваженою особою постанову про закриття кримінального провадження, у зв`язку із встановленням відсутності у діях водія ОСОБА_2 складу кримінального правопорушення передбаченого частиною першою ст. 286 КК України відсутні, що дає підстави вважати постанову серії ЕНА № 6431270 від 29.12.2025 про визнанням винним ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 125 КУпАП передчасно прийнятою.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених у постановах від 18.11.2021 року (справа № 185/8460/16-а) та від 30.08.2022 року (справа № 683/743/17), скасування постанови у справі про адміністративні правопорушення з процесуальних підстав потребує повторного розгляду справи про адміністративне правопорушення в порядку, встановленому законом.
Відповідно до ч. 3 ст. 286 КАС України, за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право:
1) залишити рішення суб`єкта владних повноважень без змін, а позовну заяву без задоволення;
2) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і надіслати справу на новий розгляд до компетентного органу (посадової особи);
3) скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення;
4) змінити захід стягнення в межах, передбачених нормативним актом про відповідальність за адміністративне правопорушення, з тим, однак, щоб стягнення не було посилено.
За таких обставин, суд вбачає підстави для скасування постанови УПП у м. Києві Тимченка І.О. серії ЕНА № 6431270 від 29.12.2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП. Справу необхідно надіслати на новий розгляд до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції. 
Скасовуючи рішення суб`єкта владних повноважень, суд не має права/повноважень давати вказівки компетентному органу (посадовій особі), які подальші дії вчиняти чи які рішення приймати, оскільки компетентні органи (посадової особи), здійснюючи свої повноваження відповідно до вимог КУпАП та адміністративного судочинства є самостійним у своїй процесуальній діяльності, втручання в яку осіб, що не мають на те законних повноважень, забороняється, а тому вимоги позову підлягають частковому задоволенню.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Керуючись ст.ст. 2, 6-11, 19, 20, 22, 242-246, 257, 262, 286 КАС України, ст.ст. 124, 125, 287-289 КУпАП, суд,
ухвалив:
Адміністративний позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.
Скасувати постанову інспектора УПП у м. Києві Тимченка І.О. серії ЕНА № 6431270 від 29.12.2025 року про притягнення ОСОБА_2 до адміністративної відповідальності за ст. 125 КУпАП, і надіслати справу на новий розгляд до Управління патрульної поліції в м. Києві Департаменту патрульної поліції.
У задоволенні решти вимог - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з суб`єкта владних повноважень Департаменту патрульної поліції на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 1331,20 грн.
Рішення може бути оскаржене до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом десяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 ; РНОКПП НОМЕР_2 ; адреса: АДРЕСА_1 .
Відповідач: Департамент патрульної поліції, адреса: м. Київ, вул. Федора Ернста, 3, код ЄДРПОУ: 40108646.

Повний текст рішення складено 23 квітня 2026 року.

Суддя:  Фіцай О.Л.