Іванівський районний суд Одеської області    

Іванівський районний суд Одеської області

Справа № 523/6807/25 
Провадження № 1-кп/499/35/26 

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 березня 2026 року селище Іванівка

Іванівський районний суд Одеської області у складі судді ОСОБА_1 , з участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , прокурора ОСОБА_3 (далі також - прокурор ОСОБА_3 ), прокурора ОСОБА_4 (далі також - прокурор ОСОБА_4 ), обвинуваченого ОСОБА_5 (далі також - обвинувачений, особа) та його захисника адвоката ОСОБА_6 (далі також - захисник), розглянув у відкритому судовому засіданні, в залі суду, об`єднані кримінальні провадження № 12024160000001478, № 12025162490000009 за обвинуваченням ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця селища Петрівка, Іванівського району, Одеської області, який зареєстрований та проживає у квартирі АДРЕСА_1 , має загальну середню освіту, не працевлаштований, одружений, у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України (далі також - КК),

У С Т А Н О В И В:

Формулювання обвинувачення, визнаного доведеним та стаття (частини статті) КК, яка передбачає кримінальне правопорушення, у вчиненні якого обвинувачується особа таке
1.1. Відповідно до положень пунктів 1-4, 9, 15 Положення про дозвільну систему, яке затверджене постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 1992 року №576, пункту 2.1 глави 2 розділу I, пункту 8.1 глави 8 розділу II, пункту 8.9 глави 8 розділу II Інструкції про порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, перевезення та використання вогнепальної, пневматичної, холодної зброї, пристроїв вітчизняного виробництва для відстрілу патронів, споряджених гумовими чи аналогічними за своїми властивостями метальними снарядами несмертельної дії, та патронів до них, а також боєприпасів до зброї, основних частин зброї та вибухових матеріалів, яка затверджена наказом Міністерства внутрішніх справ України від 21 серпня 1998 року № 622, зброя, боєприпаси (крім мисливської і пневматичної зброї і боєприпасів до неї, а також спортивної зброї і боєприпасів до неї, що придбаваються громадськими об`єднаннями з дозволу органів внутрішніх справ), вибухові речовини й засоби вибуху не можуть перебувати у власності громадян, громадських об`єднань, міжнародних організацій та юридичних осіб інших держав на території України. Право носіння, зберігання, придбання, виготовлення, ремонт, передача, чи збут вогнепальної зброї, бойових припасів, вибухових речовин здійснюється на підставі передбачених законом дозволів. Посадові особи та громадяни, які порушили порядок виготовлення, придбання, зберігання, обліку, охорони, перевезення і використання предметів, матеріалів і речовин, відкриття і функціонування підприємств, майстерень і лабораторій, на які поширюється дозвільна система, несуть відповідальність згідно з чинним законодавством України.
1.2. Натомість, обвинувачений, був обізнаний із діючим законодавством щодо заборони носіння, зберігання, придбання та збуту боєприпасів без передбаченого законом дозволу, діяв умисно, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачав їх суспільно-небезпечні наслідки і бажав їх настання, з корисливих мотивів, мав намір на придбання, носіння, зберігання бойових припасів, вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, незаконно вчинив таке:
1.2.1. У 2024 році, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, під час невстановлених обставинах, придбав бойові припаси, власне: патрони калібру 5,45 мм (5,45x39мм) у кількості 1557 штук та ручні осколкові гранати «РГД-5» (з маркуваннями «РГД-5-156-71ТА», «РГД-5-160-71ТА») в кількості 2 штук, які зберігав у невстановленому місці до 18 січня 2025 року;
Пізніше, в грудня 2024 року, з метою отримання матеріальних благ за рахунок незаконного збуту раніше придбаних боєприпасів, використовуючи мобільний додаток миттєвого обміну текстовими та мультимедійними повідомленнями «Telegram», запропонував ОСОБА_7 придбати патрони калібру 5,45 мм та гранати «РГД-5», повідомивши останньому, що їх вартість становить 1000 доларів США. ОСОБА_7 способом проведення листування в мобільному додатку миттєвого обміну текстовими та мультимедійними повідомленнями «Telegram», погодився на пропозицію обвинуваченого та став очікувати від останнього подальших інструкцій щодо придбання запропонованих боєприпасів;
Надалі, 07 січня 2025 року, о 10 годині 39 хвилин, надіслав ОСОБА_7 текстове повідомлення в мобільний додаток Telegram», в якому вказав номер банківської картки, імітованої банком «А- банк» - НОМЕР_1 , на яку останній повинен був здійснити оплату за боєприпаси в розмірі 500 доларів США;
Того ж дня, ОСОБА_7 , коли перебував у приміщенні відділення банку «A-банк» за адресою: м. Одеса, вул. Кінна, 22, в касі цього банку обміняв грошові кошти в розмірі 500 доларів США, що становило 21000 гривень та одразу ж здійснив грошовий переказ цих грошових коштів на раніше зазначену обвинуваченим банківську картку номер НОМЕР_1 , про що повідомив останнього в мобільному додатку «Telegram»;
Потім, 18 січня 2025 року в невстановлений час, але не пізніше 14 години 16 хвилин, коли отримав від ОСОБА_7 оплату за боєприпаси, доставив бойові припаси, власне патрони калібру 5,45 мм (5,45x39мм) у кількості 1557 штук та ручні осколкові гранати «РГД-5» (з маркуваннями «РГД-5 А-156- 71Т», «РГД-5 А-160-71Т») у кількості 2 штук, з невстановленого досудовим розслідуванням місця зберігання до обраного ним місця збуту - схованки, розташованої на відстані близько 300 метрів від АЗС «Светал», яка знаходиться на в`їзді в село Причорноморське Одеського району Одеської області;
Згодом, 18 січня 2025 року, о 14 годині 16 хвилин, надіслав текстове повідомлення ОСОБА_7 до мобільного додатку «Telegram» з інструкціями та описом місця, в якому останній повинен забрати придбані боєприпаси, та о 14 годині 17 хвилин, надіслав мультимедійне повідомлення із зображенням описаного місця. ОСОБА_7 , коли отримав від обвинуваченого ці повідомлення та діючи відповідно до вказівок останнього, 18 січня 2025 року, приблизно о 14 години 25 хвилин, направився в сторону села Причорноморське Одеського району Одеської області, де знайшов місце, зазначене обвинуваченим, та, близько 15 години 10 хвилин, забрав пакет із придбаними боєприпасами, які одразу ж добровільно видав співробітникам правоохоронних органів;
Видані ОСОБА_7 патрони в кількості 1557 штук є боєприпасами до нарізної вогнепальної зброї, виготовленими промисловим способом, без внесених конструктивних змін - 5,45 мм військовими проміжними патронами (5,45x39мм) до автомату Калашникова АК-74, АКС-74, АК-12, ручного кулемету РПК-74 тощо, придатними до стрільби, гранати «РГД-5» в кількості 2 штук є ручними осколковими гранатами «РГД-5», з маркуваннями РГД-5 А-156-71Т», «РГД-5 А-160-71Т» відповідно.
1.2.2. У 2024 році, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, під час невстановлених обставинах, придбав бойові припаси, власне: 30 мм патрон з осколково-трасуючим (ОТ) снарядом у кількості 1 штука; 30 мм патрони з осколково-фугасним запалювальним (ОФЗ) снарядом, які придатні до вибуху в кількості 3 штуки; гвинтівковий патрон калібру .308 WIN (7,62x51 мм) іноземного виробництва до мисливських нарізних карабінів: Медведь-3, Медведь-4, Лось-4, МЦ126-2, Вепрь-308, Тигр-308, RUGER М77 MARK II тощо, а також може використовуватись як патрон-замісник до зброї військового призначення відповідного калібру - гвинтівки: AR-10, DSR-1, СВ-98, М-14 тощо в кількості 1 штуки; 5,45 мм військові проміжні патрони (5,45x39 мм) до автоматів Калашникова АК-74, АКС-74, ручного кулемету РПК-74 тощо в кількості 2 штуки; 7,62 мм бойові проміжні патрони зразка 1943 року (7,62x39 мм) до автоматів Калашникова АК-74, АКМ, АКМС, ручних кулеметів Калашникова РПК, РПК-203 тощо в кількості 25 штук, які доставив до гаражного приміщення, що розташоване в АДРЕСА_2 (далі - гаражне приміщення) за координатами НОМЕР_2 , НОМЕР_3 , де зберігав їх без передбаченого законом дозволу до 05 лютого 2025 року;
Надалі, 05 лютого 2025 року, з 10 години 58 хвилин до 12 години 56 хвилин, під час проведення санкціонованого обшуку в гаражному приміщенні, поліцейськими виявлені та вилучені бойові припаси, власне: 30 мм патрон з осколково-трасуючим (ОТ) снарядом у кількості 1 штука; 30 мм патрони з осколково-фугасним запалювальним (ОФЗ) снарядом, які придатні до вибуху в кількості 3 штуки; гвинтівковий патрон калібру .308 WIN (7,62x51 мм) іноземного виробництва до мисливських нарізних карабінів: Медведь-3, Медведь-4, Лось-4, МЦ126-2, Вепрь-308, Тигр-308, RUGER М77 MARK II тощо, а також може використовуватися як патрон-замісник до зброї військового призначення відповідного калібру - гвинтівки: AR-10, DSR-1, СВ-98, M-14 тощо в кількості 1 штука; 5,45 мм військові проміжні патрони (5,45x39 мм) до автоматів Калашникова АК-74, АКС-74, ручного кулемету РПК-74 тощо в кількості 2 штуки; 7,62 мм бойові проміжні патрони зразка 1943 року (7,62x39 мм) до автоматів Калашникова АК-74, АКМ, АКМС, ручних кулеметів Калашникова РПК, РПК-203 тощо в кількості 25 штук.
1.2.3. Також у 2024 році, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, під час невстановлених обставинах, придбав бойові припаси, власне: ручну осколкову гранату М-67 із запалом, 30-мм патрон з осколково-фугасним запалювальним снарядом та вибухові речовини, власне: три тротилові шашки тип 200 іноземного виробництва;
Після чого, доставив придбане у квартиру АДРЕСА_3 , де залишив незаконно придбані ним бойові припаси та вибухові речовини зберігати без передбаченого законом дозволу до 13 січня 2025 року, задля подальшого незаконного збуту;
13 січня 2025 року, у вечірній час доби, коли перебував за адресою: АДРЕСА_4 , незаконно збув у ході проведення контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки ОСОБА_8 за грошову винагороду в розмірі 10000 (десять тисяч) гривень бойові припаси, власне: ручну осколкову гранату М67, 30-мм патрон з осколково-фугасним запалювальним снарядом та вибухову речовину - три тротилові шашки тип 200 іноземного виробництва, які надалі останній добровільно видав поліцейським.
1.2.4. Так само, в 2024 році, в невстановленому досудовим розслідуванням місці, під час невстановлених обставинах, придбав бойові припаси, власне: гвинтівкові патрони калібру 7,62x54R у кількості 196 штук (з яких: 60 патронів споряджені бронебійно- запалювальними кулями; 136 патронів споряджених пристрілочно- запалювальними кулями), які придатні до стрільби; запал УЗРГМ-2, який придатний до вибуху в кількості 1 штука, а також вибухову речовину - 200-грамову тротилову шашку, що придатна до вибуху, які почав зберігати у невстановленому місці;
Надалі, 29 січня 2025 року, з метою отримання матеріальних благ за рахунок незаконного збуту раніше придбаних бойових припасів і вибухової речовини, використовуючи мобільний додаток миттєвого обміну текстовими та мультимедійними повідомленнями «Telegram», запропонував ОСОБА_9 придбати боєприпаси - патрони калібру 7,62мм, запал і тротилову шашку, повідомивши останньому, що вони будуть коштувати 1200 доларів США. ОСОБА_9 способом проведення листування із обвинуваченим, через мобільний додаток миттєвого обміну текстовими та мультимедійними повідомленнями «Telegram», погодився на пропозицію останнього, й став очікувати від нього подальших інструкцій щодо придбання запропонованих бойових припасів та вибухових речовин;
Потім, в невстановлений час, але не пізніше 03 лютого 2025 року, маючи умисел на збут раніше придбаних бойових припасів та вибухової речовини, перевіз у власних речах з невстановленого досудовим розслідуванням місця бойові припаси до камери схову, яка розташована в супермаркеті «Копійка» за адресою: м. Одеса, вул. Жоліо-Кюрі, 26, де продовжив їх зберігати власне: гвинтівкові патрони калібру 7,62x54R у кількості 196 штук (з яких: 60 патронів споряджені бронебійно-запалювальними кулями; 136 патронів споряджених пристрілочно-запалювальними кулями), які придатні до стрільби; запал УЗРГМ- 2, який придатний до вибуху в кількості 1 штука, а також вибухову речовину - 200 грамів тротилову шашку, яка придатна до вибуху;
Після цього, 03 лютого 2025 року, приблизно об 11 годині 00 хвилин, зв`язався з ОСОБА_9 через мобільний додаток «Telegram» та домовився про зустріч близько 13 години цього дня в приміщенні супермаркету «Копійка» за адресою: м. Одеса, вул. Жоліо-Кюрі, 26, де обвинувачений повинен був передати бойові припаси та вибухову речовину;
Того ж дня, о 12 годині 52 хвилини, з метою збуту раніше придбаних боєприпасів, відповідно до попередніх домовленостей, зустрівся із ОСОБА_9 у приміщенні супермаркету, діставши з камеру схову портфель чорного кольору, в якому знаходились зазначені бойові припаси та вибухова речовина;
Згодом, направився з ОСОБА_9 до станції «Одеса- Східна», яка розташована в Пересипському районі міста Одеси, де в залі очікування збув способом продажу ОСОБА_9 бойові припаси, власне: гвинтівкові патрони калібру 7,62x54R у кількості 196 штук (з яких: 60 патронів споряджені бронебійно-запалювальними кулями; 136 патронів споряджених пристрілочно-запалювальними кулями), які придатні до стрільби; запал УЗРГМ-2, який придатний до вибуху в кількості 1 штука, а також вибухову речовину - 200-грамову тротилову шашку, яка придатна до вибуху, за що отримав від ОСОБА_9 гроші в розмірі 1200 доларів США, що складає 50071 гривня 56 копійок.
1.3. Надалі обвинувачений був затриманий працівниками правоохоронного органу, а його протиправну діяльність припинено.
1.4. За таких фактичних обставин особа обвинувачується у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 КК - носіння, зберігання, придбання, збут бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
2. Учасники судового провадження висловили таке
Обвинувачений в скоєному діянні визнав себе винним повністю, підтвердив у своїх свідченнях сутність пред`явленого йому обвинувачення, мотив і спосіб вчинення інкримінованого діяння та показав, що: придбав всі бойові припаси і вибухові речовини під час виконання бойових завдань у 2024 році, які одноразово перевіз до місця свого проживання після звільнення 10 листопада 2024 року з військової служби, й зберігав їх, як трофеї; згодом, терміново знадобилися кошти, оскільки його мати отримала травму, через наїзд автомобіля; на той момент не працював, бо має інвалідність та ще не отримував пенсію, тому зважився на необдумані дії, щоб збути трофейні бойові припаси і вибухові речовин, та на отримані кошти допомогти матері; але натепер про такі дії шкодує, щиро розкаюється у вчиненому; гроші в загальному розмірі 31000 гривень, які отримав за збут бойових припасів та вибухових речовин витратив; заставодавець не заперечує та надала згоду на звернення стягнення за рахунок застави на виконання вироку в частині майнових стягнень.
Представник органу з питань пробації, належно повідомлена про дату, час і місце в судове засідання не прибула, направивши до суду досудову доповідь щодо обвинуваченого, що за правилами частини 3 статті 327 Кримінального процесуального кодексу України (далі також - КПК) не перешкоджає судовому розгляду.
3.Докази на підтвердження встановлених обставин такі
За відсутності заперечень учасників судового провадження, добровільності їх позиції, сумнівів у правдивості свідчення обвинуваченого, суд, у порядку встановленому статтею 349 КПК, обмежив судовий розгляд допитом обвинуваченого та дослідженням, що характеризують його особу документів, і визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються й правильно розуміються.
Обвинувачений повністю визнав себе винним в обсязі пред`явленого йому обвинувачення. Під час допиту обвинувачений детально розповів про обставини вчинення злочину та щиро розкаявся в скоєному, не піддавши сумніву обставини, викладені в обвинувальному акті, зокрема, місця, часу, мотиву, мети і способу вчинення кримінального правопорушення.
4. Положення закону, якими суд керувався такі
4.1. Повторністю кримінальних правопорушень визнається вчинення двох або більше кримінальних правопорушень, передбачених тією самою статтею або частиною статті Особливої частини цього Кодексу (частина 1 статті 32 КК).
Повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня при вчиненні продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром (частина 2 статті 32 КК).
Повторність, сукупність та рецидив кримінальних правопорушень враховуються при кваліфікації кримінальних правопорушень та призначенні покарання, при вирішенні питання щодо можливості звільнення від кримінальної відповідальності та покарання у випадках, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 35 КК).
4.2. У пунктах 7, 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.06.2010 № 7 «Про практику застосування судами кримінального законодавства про повторність, сукупність і рецидив злочинів та їх правові наслідки», суд роз`яснив, якщо злочини, які утворюють повторність відповідають одному і тому ж складу злочину (наприклад крадіжки, поєднані з проникненням в житло), їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини Кримінального кодексу України. У таких випадках повторність злочинів повинна зазначатися в процесуальних документах, які стосуються обвинувачення особи, як кваліфікуюча ознака відповідних злочинів. Згідно з частиною першою статті 33 КК сукупністю злочинів визнається вчинення особою двох або більше злочинів, передбачених різними статтями або різними частинами однієї статті Особливої частини цього Кодексу, за жоден із яких її не було засуджено.
У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», суд звернув увагу судів на те, що передбачені законом правила призначення покарання за сукупністю злочинів (ст. 70 КК) застосовуються у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади злочинів і які мають самостійні санкції. За цими ж правилами призначається покарання і в разі вчинення особою діянь, частина яких кваліфікується як закінчений злочин, а решта - як готування до злочину чи замах на нього. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
5. Мотиви призначення покарання та обставини, які пом`якшують або обтяжують покарання такі
5.1. Суд зазначає, що передбачені статтею 70 КК правила призначення покарання за сукупністю кримінальних правопорушень застосовуються лише у випадках самостійної кваліфікації вчиненого як за різними статтями, так і за різними частинами однієї статті кримінального закону, якими передбачено відповідальність за окремі склади кримінальних правопорушень і які мають самостійні санкції. За окремими епізодами злочинної діяльності або за окремими пунктами статті (частини статті) КК, які не мають самостійної санкції, покарання не призначається.
Отже, за умови вчинення декількох самостійних тотожних кримінальних правопорушень, що кваліфікуються за однією частиною однієї статті, наприклад частиною 1 статті 263 КК, покарання за вироком суду застосовується до особи, визнаної винною в їх вчиненні, де враховується, зокрема ступінь тяжкості кваліфікованого за цією частиною статті кримінального правопорушення, на яку впливає кількість вчинених кримінальних правопорушень, розмір заподіяної шкоди кожному з них окремих потерпілих та інші об`єктивні та суб`єктивні ознаки цих правопорушень.
Суд наголошує, що кримінально-правові норми не передбачають окремого порядку призначення покарання в разі, коли особа вчинила кілька кримінальних правопорушень до ухвалення вироку, які передбачені тією самою статтею або частиною статті Особливої частини КПК, що фактично утворює «розірвану» засудженням повторність кримінальних правопорушень й в кримінальному праві визначається як вчинення тотожних діянь.
Законодавство про кримінальну відповідальність та кримінальне процесуальне законодавство не містять положень про те, що кримінальні правопорушення, які утворюють передбачену частиною 1 статті 32 КК повторність та відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення (тотожні кримінальні правопорушення), мають бути окремо кваліфіковані в резолютивній частині обвинувального вироку, і за кожне правопорушення, кваліфіковане за однією статтею або частиною статті, має бути призначене окреме покарання.
Якщо вчинені кримінальні правопорушення, крім повторності, утворюють ще й сукупність, вони відповідно до частини другої статті 33 КК повинні отримувати окрему кваліфікацію. Якщо ж кримінальні правопорушення, які утворюють повторність, відповідають одному і тому самому складу кримінального правопорушення, їх кваліфікація здійснюється за однією статтею або частиною статті Особливої частини КК. 
Суд наголошує, що обвинуваченому інкриміноване вчинення незаконного придбання, носіння, зберігання, збут бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, що складається із тотожних діянь, які охоплюються єдиним наміром, тому його дії розглядаються як один продовжуваний злочин, що не дозволяє двічі призначати йому покарання за аналогічною частиною та статтею КК.
Ба більше, суд виключає обставину, яка обтяжує покарання обвинуваченого - повторність, оскільки бойові припаси та вибухові речовини були придбані ним в один період часу (під час виконання бойових завдань) та з однією метою, тому збут їх пізніше, від часу фактичного придбання, хоч і іншим особам не може утворювати повторності кримінальних правопорушень. Адже реалізація обвинуваченим єдиного наміру, спрямованого на придбання, носіння, зберігання та збут бойових припасів, вибухові речовини, відповідає ознакам одиничного продовжуваного кримінального правопорушення, бо складається з юридично тотожних дій об`єднаних єдиним злочинним наміром, які у своїй сукупності утворюють єдине кримінальне правопорушення, яке реалізовувалося певними етапами.
Заразом, спрямованість умислу обвинуваченого на вчинення одиничного продовженого злочину, передбаченого частиною 1 статті 263 КК, який за конструкцією свого складу є формальним, визначає кваліфікацію кримінального правопорушення як продовжуваного, а за приписами частини 2 статті 32 КК повторність, передбачена частиною першою цієї статті, відсутня під час вчинення продовжуваного кримінального правопорушення, яке складається з двох або більше тотожних діянь, об`єднаних єдиним кримінально протиправним наміром.
5.2. Оскільки, зважаючи на аналіз доказів, досліджених з урахуванням положень частини 3 статті 349 КПК, встановлено, що обвинувачений, вчинив дії, за наведених у підпунктах 1.1.-1.2. пункту 1 цього вироку фактичних обставин, тому суд вважає доведеною його вину у вчинені кримінального правопорушення передбаченого частиною 1 статті 263 КК, як носіння, зберігання, придбання, збут бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу.
5.3. Зважаючи на приписи статей 65-68 КК,суд враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, визнає його щире каяття, як обставину, що пом`якшує покарання, а також встановив відсутність обставин, що обтяжують покарання. 
Суд приймає до відома досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, за якою орган пробації вважає, що ризики вчинення повторного кримінального правопорушення, та ризики небезпеки для суспільства, зокрема для окремих осіб, оцінюються як середні, а виправлення обвинуваченого можливе без застосування покарань, пов`язаних з ізоляцією від суспільства (далі - доповідь, том 1, а.с. а.с.129-131).
Суд враховує викладені вище обставини, що пом`якшують і обтяжують покарання, доповідь, відомості про обвинуваченого як про особу, який: має постійне місце проживання, посередньо характеризується за місцем проживання, має статус учасника бойових дій, інвалідність другої групи, яку отримав під час виконання обов`язків військової служби, раніше не притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності, на обліку в лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не перебуває.
Суд вважає можливим виправлення обвинуваченого без відбування покарання у виді позбавлення волі зі встановленням випробування, тому, з огляду на положення статті 65 КК про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення має бути призначене покарання, необхідне і достатнє для його виправлення, попередження нових кримінальних правопорушень, застосовує положення статей 75, 76 КК.
6. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються під час ухвалення вироку такі
6.1. Суд вважає, що за відсутності випадків визначених частиною 4 статті 174 КПК, накладений слідчим суддею Київського районного суду міста Одеса ухвалами від 05 лютого 2025 року, 06 лютого 2025 року арешт необхідно скасувати.
6.2. Питання про спеціальну конфіскацію та долю речових доказів і документів, які були надані суду, вирішується судом під час ухвалення судового рішення, яким закінчується кримінальне провадження (частина 9 статті 100 КПК).
Спеціальна конфіскація полягає у примусовому безоплатному вилученні за рішенням суду у власність держави грошей, цінностей та іншого майна у випадках, визначених цим Кодексом, за умови вчинення умисного кримінального правопорушення або суспільно небезпечного діяння, що підпадає під ознаки діяння, передбаченого Особливою частиною цього Кодексу, за які передбачено основне покарання у виді позбавлення волі (частина 1 статті 96-1 КК).
Спеціальна конфіскація застосовується у разі, якщо гроші, цінності та інше майно одержані внаслідок вчинення кримінального правопорушення та/або є доходами від такого майна (пункт 1 частини 1 статті 96-2 КК).
Якщо конфіскація грошей, цінностей та іншого майна, зазначених у частині першій цієї статті, на момент прийняття судом рішення про спеціальну конфіскацію неможлива внаслідок їх використання або неможливості виділення з набутого законним шляхом майна, або відчуження, або з інших причин, суд виносить рішення про конфіскацію грошової суми, що відповідає вартості такого майна (частини 2 статті 96-2 КК).
Довідка та рапорт свідчать, що 10 січня 2025 року для проведення контролю за вчиненням злочину видані гроші в розмірі 20000 гривень, з яких 10000 гривень передані обвинуваченому, а 10000 гривень повернуті (том 1, а.с. 166-167).
Довідка щодо походження та отримання грошових коштів для проведення НСРД-контролю за вчинення злочину у формі оперативної закупки від 07 січня 2025 року свідчить, що гроші в сумі 500 доларів США були використані на проведення негласної слідчої (розшукової) дії для контролю за вчиненням злочину у формі оперативної закупки, шляхом надання грошових коштів для отримання доказів злочинної діяльності обвинуваченого (том 2, а.с. 5).
Квитанція до платіжної інструкції від 07 січня 2025 року №60147300 свідчить, що 500 доларів США конвертовані в гроші в загальному розмірі 21000 гривень (том 2, а.с. 6).
Враховуючи, що обвинувачений визнав свою вину в збуті бойових припасів та вибухових речовин без передбаченого законом дозволу, за збут яких отримав гроші в загальному розмірі 31000 гривень, тому суд вважає за необхідне застосувати спеціальну конфіскацію на користь держави незаконно здобутих обвинуваченим грошей.
Суд вважає, що після набрання вироком законної сили відповідно до:
- пункту 3 частини 9 статті 100 КПК, Розпорядження Кабінету Міністрів України № 186-р від 26.02.2022 «Про передачу майна для потреб Збройних Сил», передати до військової частині НОМЕР_4 речові докази, які пов`язані з незаконним обігом, власне бойові припаси, вибухові речовини, інше майно з метою використання для потреб Збройних Сил України;
- пункту 4 частини 9 статті 100 КПК необхідно знищити речові докази, які є майном, що не може бути використане;
- пункту 5 частини 9 статті 100 КПК необхідно повернути власникам (законним володільцям) речові докази, які є майном уповноважених державних органів та особистим майном обвинуваченого.
6.3. Процесуальні витрати необхідно стягнути з обвинуваченого на користь держави за проведення судових експертиз зброї та вибухових речовин в розмірах: - 3183 гривень 60 копійок; - 3183 гривень 60 копійок; - 3183 гривень 60 копійок; - 3183 гривень 60 копійок; -1591 гривень 80 копійок; - 1591 гривень 80 копійок; - 1591 гривень 80 копійок; - 1591 гривень 80 копійок; - 1591 гривень 80 копійок; - 2387 гривень 70 копійок; всього в загальному розмірі 23081 гривень 10 копійок.
6.4. Слідчий суддя Київського районного суду м.Одеси ухвалою від 04 лютого 2025 року обрав стосовно обвинуваченого запобіжний захід у вигляді тримання під вартою до 01 квітня 2025 року включно, та визначив обвинуваченому, як альтернативний запобіжний захід заставу в розмірі 70 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що складає 211960 гривень (далі також - ухвала від 04 лютого 2025 року,том 2, а.с. 210-215).
Квитанція від 04 березня 2025 року свідчить, що мати обвинуваченого, заставодавець ОСОБА_10 (далі також - ОСОБА_10 , заставодавець) сплатила заставу за обвинуваченого в справі № 947/5113/25 в розмірі 211960 гривень (далі також - застава, том 2, а.с. 216).
ОСОБА_10 подала заяву від 16 березня 2026 року, яка свідчить, що вона не заперечує та надає згоду на звернення стягнення за рахунок внесеної нею застави на виконання вироку в частині майнових стягнень (том 3, а.с. 2).
Зважаючи на приписи частини 11 статті 182 КПК, пунктів 7, 8 Порядку внесення коштів на спеціальний рахунок у разі застосування застави як запобіжного заходу, який затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 11 січня 2012 року №15 застава, що не була звернена в дохід держави, повертається підозрюваному, обвинуваченому, заставодавцю після припинення дії цього запобіжного заходу. При цьому застава, внесена підозрюваним, обвинуваченим, може бути повністю або частково звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень. Застава, внесена заставодавцем, може бути звернена судом на виконання вироку в частині майнових стягнень тільки за його згодою.
Суд констатує, що обвинувачений під час перебування під заставою умови запобіжного заходу не порушував, внесена застава в дохід держави не зверталася, заставодавець надала згоду на звернення стягнення на виконання вироку в частині майнових стягнень.
Тож суд вважає за можливе, коли вирок набере чинності та після звернення в дохід держави грошей в загальному розмірі 54081 гривня 10 копійок (31000+23081,10), повернути заставодавцю ОСОБА_10 гроші в розмірі 157878 гривень 90 копійок.
6.5. Обвинувачений затриманий 03 лютого 2025 року в порядку статті 208 КПК, що підтверджується протоколом затримання особи, підозрюваної у вчиненні кримінального правопорушення (том 2, а.с. 206-209).
04 березня 2025 року ОСОБА_10 внесла заставу за обвинуваченого, який того ж дня звільнений з-під варти.
Суд зазначає, що сторони не заявляли клопотання про зміну запобіжного заходу стосовно обвинуваченого.
Керуючись статтями 369-371, 373-374, 532, 615 КПК, суд,

У Х В А Л И В :

ОСОБА_5 визнати винним у вчинені кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 263 Кримінального кодексу України та призначити йому покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років.
На підставі статті 75 Кримінального кодексу України звільнити ОСОБА_5 від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі на строк п`ять років з випробуванням, якщо він протягом іспитового строку тривалістю два роки не вчинить нового кримінального правопорушення і виконає покладені на нього відповідно до пунктів 1, 2 частини 1, пункту 2 частини 3 статті 76 Кримінального кодексу України такі обов`язки: 
- періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
- повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання;
- не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Зарахувати ОСОБА_5 в строк відбутого покарання час його затримання та попереднього ув`язнення з 03 лютого 2025 року до 04 березня 2025 року, в співвідношенні одного дня тримання під вартою одному дню позбавлення волі.
До набрання вироком законної сили залишити без змін запобіжний захід у вигляді застави, застосований стосовно ОСОБА_5 слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси ухвалою від 04 лютого 2025 року.
Скасувати арешт, накладений слідчим суддею Київського районного суду міста Одеси ухвалами від 05 лютого 2025 року, 06 лютого 2025 року на: 
- мобільний телефон марки «Samsung Galaxy S3», imei1: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_7 ;
- банківські карти, імітовані банком «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 ;
- банківську карту, імітовану банком «Ощадбанк» № НОМЕР_10 ; 
- банківську карту, імітовану банком «Укрсиббанк» № НОМЕР_11 ;
- грошові кошти в сумі 1200 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів з номерами: KB82325709NB2, FJ01541717AJ10, KC36071389AC3, KB69573166BB2, HL22551784EL12, AK67152360AK11, AB28037666BB2, AB58249014AB2, AB12921001QB2, AL51258480CL12, AF39768439BF6, AB68380973MB2;
- патрони калібру 7,62 мм, загальною кількістю 196 (сто дев`яносто шість) штук; 
- запал та тротилову шашку прямокутної форми, жовто-зеленуватого кольору; 
- 32 предмети зовні схожі на патрони до автомата Калашникова, різного калібру; 
- предмети зовні схожі на боєприпаси, невідомого калібру, із затертим маркуванням; 
-2 предмети продовгуватої форми, зовні схожі на тротилові шашки, з написами «26 лис 2023 1571» та «11 грудня ТД»;
- 1 предмет продовгуватої форми, зовні схожий на тротилову шашку, з написами «11 гру 2023 762 ТД»;
- рацію в корпусі чорного кольору марки «Motorola», з написом на зворотній частині «R7»;
- саморобний пристрій у вигляді зарядної станції, який складається з 16-ти батарейок з`єднаних дротами;
-ніж з рукояткою чорного кольору.
Повернути законному володільцю ОСОБА_5 речові докази: - мобільний телефон марки «Samsung Galaxy J3», imeil: НОМЕР_5 , imei2: НОМЕР_6 , з сім-картою мобільного оператора «ВФ Україна» з номером НОМЕР_7 ; 
- банківські карти, імітовані банком «ПриватБанк» № НОМЕР_8 , № НОМЕР_9 ;
- банківську карту, імітовану банком «Ощадбанк» № НОМЕР_10 ; 
- банківську карту, імітовану банком «Укрсиббанк» № НОМЕР_12 ; 
- рюкзак чорного кольору, який упаковано до полімерного пакету, опечатаного паперовою биркою із пояснювальним написом.
Повернути Службі безпеки України в особі представництва внутрішньої безпеки в Одеській області 2 управління ГУ ВБ Служби безпеки України, що дислокується в м. Одеса речові докази: гроші в розмірі 1200 доларів США, купюрами номіналом 100 доларів з номерами: KB82325709NB2, FJ01541717AJ10, KC36071389AC3, КВ69573166ВВ2, HL22551784EL12, АК67152360АК11, АВ28037666ВВ2, АВ58249014АВ2, АВ12921001QB2, AL51258480CL12, F39768439BF6, АВ68380973МВ2.
Знищити речові докази:
- осколки патрона та первинні упаковки, які упаковано до сейф-пакету Експертної служби МВС №5665592;
- первинні упаковки після проведення експертного дослідження тротилової шашки (яку знищено), які упаковано в сейф-пакет Експертної служби МВС №2965196;
- осколки гранат та первинні упаковки, які упаковано до сейф-пакету Експертної служби МВС №2965690;
- 26 стріляних гільз патронів калібру 7,62x54R, ЗШТ та первинне упакування, які упаковано до сейф-пакету Експертної служби МВС України №6364970;
- осколки запала УЗРГМ-2 та первинні упаковки, які упаковано в сейф-пакет Експертної служби МВС №2965195;
- осколки 30-мм патронів та первинні упаковки, які упаковано в сейф-пакет№100588215; 
- дев`ять гільз, одна куля, частка пороху та первинна упаковка, які упаковано у полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС України №5418082; 
- корпуси трьох використаних димових гранат «дим білий» білого диму кустарного виробництва та первинні упаковки, які упаковано в сейф-пакет №10123230;
- 32 гільзи, які упаковано в одну з первинних упаковок (прозорий полімерний сейф-пакет СУ НПУ, в якому об`єкти надійшли на дослідження), опломбовану полімерною пломбою синього кольору №7628420.
Передати військовій частині НОМЕР_4 з метою використання для потреб Збройних Сил України речові докази: 
- рацію марки «Motorola», модель «R7», в корпусі чорного кольору та саморобний пристрій із 16 батарейок, з`єднаних між собою липкою стрічкою, які запаковані до спеціального сейф-пакету №KIV 4109581;
- 170 патронів калібру 7,62x54R, кулеметну стрічку, які упаковані до сейф-пакету Експертної служби МВС України №6364970; 
- 1525 патронів, які упаковані в одну з первинних упаковок (прозорий полімерний сейф-пакет СУ НПУ, в якому об`єкти надійшли на дослідження), опломбовану полімерною пломбою синього кольору №7628420;
- двадцять три патрона, які упаковані у полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС України №5418082;
- ніж «MIL-ТЕС», який упакований в полімерний сейф-пакет Експертної служби МВС України №6364971.
На підставі статей 96-1, 96-2 Кримінального кодексу України застосувати спеціальну конфіскацію способом стягнення з ОСОБА_5 у власність держави грошей в загальному розмірі 31000 (тридцять одна тисяча) гривень, які звернути в дохід держави із внесених заставодавцем ОСОБА_10 грошей в розмірі 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень на рахунок №UA418201720355249001000005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 04 лютого 2025 року, відповідно до квитанції АТ КБ «Приватбанк» №1.101323061.1 від 04 березня 2025 року.
Стягнути з ОСОБА_5 на користь держави процесуальні витрати за залучення експерта в загальному розмірі 23081 (двадцять три тисячі вісімдесят одна) гривні 10 копійок, які звернути в дохід держави із внесених заставодавцем ОСОБА_10 грошей в розмірі 211960 (двісті одинадцять тисяч дев`ятсот шістдесят) гривень на рахунок №UA418201720355249001000005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 04 лютого 2025 року, відповідно до квитанції АТ КБ «Приватбанк» №1.101323061.1 від 04 березня 2025 року.
Після набрання вироком законної сили та звернення в дохід держави грошей в загальному розмірі 54081 (п`ятдесят чотири тисячі вісімдесят одна) гривня 10 копійок, повернути заставодавцю ОСОБА_10 гроші в розмірі 157878 (сто п`ятдесят сім тисяч вісімдесят сім вісім) гривень 90 копійок, які були внесені нею за обвинуваченого ОСОБА_5 , як застава на рахунок №UA418201720355249001000005435, код отримувача (ЄДРПОУ) - 26302945, банк отримувача - ДКСУ м.Київ, отримувач - Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, на підставі ухвали слідчого судді Київського районного суду міста Одеси від 04 лютого 2025 року, відповідно до квитанції АТ КБ «Приватбанк» №1.101323061.1 від 04 березня 2025 року.
Вирок може бути оскаржений протягом тридцяти днів з дня його проголошення, способом подачі апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Іванівський районний суд Одеської області.
Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав не дослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.
Копію вироку надіслати учасникам судового провадження.
Суддя  	ОСОБА_11