Справа № 555/870/26 
Номер провадження 1-кп/555/178/26

В И Р О К
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"24" квітня 2026 р.	м.Березне	

Березнівський районний суд Рівненської області в складі:
головуючого судді ОСОБА_1 
при секретарі ОСОБА_2 
розглянув в порядку спрощеного провадження обвинувальний акт у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12026186060000019 від 12 березня 2026 року, стосовно: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українки, громадянки України, уродженки с. Друхів Березнівського району Рівненської області, зареєстрованої та фактично проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , з базовою середньою освітою, непрацюючої, незаміжньої, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має, раніше не судимої, не є депутатом, державних нагород та пільг не має, за обвинуваченням у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, -

В С Т А Н О В И В :
11 березня 2026 року приблизно о 22 год. 00 хв. ОСОБА_3 , всупереч вимогам ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи на подвір`ї житлового господарства, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, у ході словесної суперечки із матір`ю ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з якою перебуває у сімейних відносинах, умисно вчинила щодо неї фізичне насильство.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, під час словесного конфлікту підійшла до ОСОБА_4 та, розташувавшись навпроти, нанесла один удар кулаком правої руки по лівій половині обличчя ОСОБА_4 , від чого остання втратила рівновагу та впала на ґрунтове покриття. Поки ОСОБА_4 перебувала на землі в положенні лежачи на спині, ОСОБА_3 , нахилившись над нею, нанесла ще не менше шести ударів кулаком правої руки по обличчю потерпілої, після чого, схопивши ліву руку ОСОБА_4 у районі кисті, почала викручувати та стискати пальці.
Унаслідок зазначених протиправних умисних дій ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_4 тілесні ушкодження у вигляді синця долонної поверхні 5-го пальця лівої кисті, чола зліва з поширенням на ліву брову, лівої вилиці, лівої носівки, щоки та кута нижньої щелепи, які кожне окремо за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Крім цього, 11 березня 2026 року приблизно о 22 год. 05 хв. ОСОБА_3 , всупереч вимогам ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи в коридорі житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, у ході словесної суперечки із батьком ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з яким перебуває у сімейних відносинах, умисно вчинила щодо нього фізичне насильство.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, під час словесного конфлікту підійшла до ОСОБА_5 та, розташувавшись навпроти, нанесла один удар кулаком правої руки по лівій половині обличчя ОСОБА_5 .
Унаслідок зазначених протиправних умисних дій ОСОБА_3 спричинила потерпілому ОСОБА_5 тілесне ушкодження у вигляді синця лівої вилиці, яке за ступенем тяжкості належить до легких тілесних ушкоджень.
Окрім цього, 11 березня 2026 року приблизно о 22 год. 10 хв. ОСОБА_3 , всупереч вимогам ст. 28 Конституції України та Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», перебуваючи в коридорі житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , на ґрунті раптово виниклих особистих неприязних стосунків, у ході словесної суперечки із сестрою ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з якою перебуває у сімейних відносинах, умисно вчинила щодо неї фізичне насильство.
Реалізуючи свій протиправний намір, ОСОБА_3 , усвідомлюючи суспільно небезпечний та протиправний характер своїх дій і передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки, під час словесного конфлікту підійшла до ОСОБА_6 та, розташувавшись навпроти, нанесла по одному удару правою ногою по правій та лівій нозі ОСОБА_6 .
Унаслідок зазначених протиправних умисних дій ОСОБА_3 спричинила потерпілій ОСОБА_6 тілесні ушкодження у вигляді синців нижньої третини правої гомілки та лівої гомілки, які за ступенем тяжкості належать до легких тілесних ушкоджень.
Таким чином, ОСОБА_3 вчинила кримінальні проступки, передбачені ч. 1 ст. 125 КК України, тобто умисні легкі тілесні ушкодження.
Суд вважає вину обвинуваченої ОСОБА_3 доведеною та кваліфікує її дії за ч. 1 ст. 125 КК України як умисне легке тілесне ушкодження.
Зазначені обставини встановлені органом досудового розслідування і викладені в обвинувальному акті, який затверджено прокурором, який звернувся до суду з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні, не оспорюються обвинуваченою, про що нею подана відповідна заява за участю захисника.
Обвинувачена ОСОБА_3 беззаперечно визнала свою винуватість, не оспорює встановлені під час дізнання обставини та погодилася на розгляд обвинувального акта за її відсутності. Захисник обвинуваченої, адвокат ОСОБА_7 , який діє на підставі доручення про надання безоплатної вторинної правової допомоги від 25 лютого 2026 року № 1-17-2026-000473, не заперечував проти такого порядку розгляду.
Потерпілі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 не заперечували проти розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, погодилися із встановленими досудовим розслідуванням обставинами та були ознайомлені з обмеженнями апеляційного оскарження вироку, ухваленого за результатами спрощеного провадження.
Враховуючи, що обвинувачена свою вину визнала повністю, не оспорює фактичні обставини кримінального провадження, погодилася на розгляд обвинувального акта за її відсутності, а прокурор звернувся з відповідним клопотанням, обвинувачена та потерпілі не заперечують щодо розгляду кримінального провадження у спрощеному провадженні, суд відповідно до ст. 381, 382 КПК України дійшов висновку про можливість розгляду обвинувального акта у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні та за відсутності учасників судового провадження, на підставі вивчення обвинувального акта і доданих до нього матеріалів, із ухваленням вироку без зазначення доказів на підтвердження встановлених обставин.
Відповідно до ч. 4 ст. 107 КПК України у разі неприбуття в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у судовому провадженні, чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу судове провадження здійснюється судом за відсутності осіб, фіксування за допомогою технічних засобів кримінального провадження в суді не здійснюється.
Суд, вивчивши обвинувальний акт та додані до нього матеріали кримінального провадження, дійшов до висновку про доведеність вини  ОСОБА_3  у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч.1 ст. 125 КК України.
При призначанні покарання обвинуваченій суд враховує ступінь тяжкості кримінального правопорушення, особу винного та обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
ОСОБА_3 вчинила умисні кримінальні правопорушення, які відповідно до ст. 12 КК України є кримінальними проступками, раніше не судима, має базову середню освіту, не працює, незаміжня, на утриманні неповнолітніх дітей, непрацездатних осіб та осіб похилого віку не має.
Обставиною, яка пом`якшує покарання обвинуваченої, відповідно до ст. 66 КК України, суд визнає щире каяття.
Обставинами, які обтяжують покарання обвинуваченої, відповідно до п. 6, 6-1 ч. 1 ст. 67 КК України, суд визнає вчинення кримінальних правопорушень щодо осіб похилого віку, а також щодо осіб, з якими винна перебуває у сімейних відносинах.
Вирішуючи питання про вид і розмір покарання, суд виходить із вимог ст.ст. 50, 53, 65, 67 КК України. Покарання має бути необхідним і достатнім для виправлення особи та попередження нових кримінальних правопорушень. Верховний Суд у своїй практиці також наголошував, що загальні засади призначення покарання наділяють суд правом обрати такий захід кримінально-правового впливу, який відповідає тяжкості вчиненого, даним про особу винного та меті покарання. 
Суд також враховує, що обвинувачення охоплює три окремі епізоди умисного заподіяння легких тілесних ушкоджень трьом потерпілим, які є близькими родичами обвинуваченої, що свідчить про підвищений ступінь суспільної небезпечності вчиненого в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
Водночас суд враховує, що обвинувачена вину визнала повністю, щиро розкаялася, погодилася на спрощений розгляд, раніше не судима, цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся, а процесуальні витрати відсутні.
Беручи до уваги характер і ступінь тяжкості вчинених кримінальних проступків, дані про особу обвинуваченої, наявність однієї пом`якшуючої та кількох обтяжуючих покарання обставин, суд вважає, що необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої та попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень буде покарання у виді штрафу в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
З огляду на наявність трьох потерпілих, вчинення кримінальних проступків щодо осіб, з якими обвинувачена перебуває у сімейних відносинах, а також щодо осіб похилого віку, суд вважає справедливим призначити ОСОБА_3 покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень.
Саме таке покарання, на переконання суду, відповідатиме принципам законності, справедливості та індивідуалізації покарання. 
Такий розмір відповідає ст. 53 КК України та перебуває в межах санкції ч. 1 ст. 125 КК України.
Суд вважає, що визначене покарання буде необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченої, попередження нових злочинів.
Цивільний позов по справі не заявлявся.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Заходи забезпечення кримінального провадження, крім виклику дізнавачем та прокурором, не застосовувалися.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Підстав для застосування до обвинуваченої обмежувальних заходів, передбачених ст. 91-1 КК України, суд за матеріалами провадження не встановив.
Керуючись ст.ст.124, 368-370, 373, 374, 381, 382 КПК України, ст.ст. 12, 125 КК України суд,-

У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винною у вчиненні кримінальних проступків, передбачених ч. 1 ст. 125 КК України, та призначити їй покарання у виді штрафу в розмірі 50 (п`ятдесяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 не обирався.
Процесуальні витрати та речові докази відсутні.
Вирок може бути оскаржений до Рівненського апеляційного суду через Березнівський районний суд Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення з урахуванням особливостей, передбачених ст. 394 КПК України. 
Вирок, ухвалений за результатами спрощеного провадження, не може бути оскаржений з підстав розгляду провадження за відсутності учасників, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорення встановлених досудовим розслідуванням обставин.
Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції. 
Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження. 

Суддя ОСОБА_1