Справа №760/20144/25
Провадження №2/760/3381/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«17» квітня 2026 року м. Київ

Солом`янський районний суд м. Києва в складі:
головуючої судді Тесленко І. О.,
за участю секретаря судового засідання Бережної С.П., Бебешка Д.С., Верганівського Б.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першої Київської державної нотаріальної контори про зняття арешту з майна,

ВСТАНОВИВ:
у липні 2025 року ОСОБА_1 звернулась до Солом`янського районного суду міста Києва з цивільним позовом до Першої Київської державної нотаріальної контори, про зняття арешту з майна.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є онукою ОСОБА_2 , яка склала заповіт 13.01.1994 року, яким заповіла все майно, де б воно не було та з чого б не складалося. І взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме права, заповіла: ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних долях кожному, а садовий будиночок з господарчими будівлями та зеленими насадженнями в садівничому АДРЕСА_1 , ділянка номер тридцять один заповіла: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних долях. Відповідно до свідоцтва про смерть Серія НОМЕР_1 , її бабуся, ОСОБА_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 20537 Відділом реєстрації смерті у місті Києві. Відповідно, на підставі заповіту, після смерті бабусі, позивач фактично вступила в спадщину, зокрема щодо квартири за адресою: АДРЕСА_2 , яка належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 22.06.1993 року. Їх родинні зв`язки підтверджуються відповідними свідоцтвами про народження, які свідчать про те, що саме позивач є спадкоємицею ОСОБА_2 та має право володіти спадковим майном за адресою: АДРЕСА_2 . Незважаючи на те, що фактично позивач вступила в спадщину, свідоцтво про право на спадщину остання не отримала, а тому звернувшись до Першої київської державної нотаріальної контори для вчинення нотаріальних дій, на запит нотаріуса Гриценко Ольги Василівни, було отримано Інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, квартира за адресою: АДРЕСА_2 на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва у справі №2609/25047/12р має обтяження у вигляді арешту нерухомого майна. В даних відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна міститься інформація про те, що власником даної квартири є ОСОБА_7 . Однак, всупереч зазначеній інформації, право власності на вказану квартиру підтверджується свідоцтвом про право власності, відповідно до якого власником є ОСОБА_2 . При цьому квартира не відчужувалась, не продавалась, не передавалась у володіння чи користування будь-яким іншим особам. Після смерті власниці, ОСОБА_2 , спадкоємцями за законом та заповітом є ОСОБА_1 , та її батько, ОСОБА_3 . Станом на день розгляду справи відсутні будь-які належні та допустимі докази, що підтверджують правомірність накладення арешту на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , яка належить їй на підставі заповіту. У зв`язку з викладеним вважає, що у даному випадку має місце помилка під час застосування заходів забезпечення позову, внаслідок чого неправомірно обмежено її право на реалізацію її спадкових прав. Оскільки квартира за вказаною адресою не має жодного відношення до сторін у справі № 2609/25047/12 та не входить до складу майна, яке має бути предметом арешту в межах цієї справи, застосування арешту на зазначене майно є протиправним. З урахуванням зазначеного, остання звернулась до суду з позовною заявою про скасування арешту з вказаного нерухомого майна у зв`язку з його незаконним накладенням, що порушує її право власності, а також унеможливлює завершення процедури оформлення спадкової справи після смерті спадкодавця. З врахуванням наведеного просила зняти арешт з квартири за адресою: АДРЕСА_2 , що було накладено реєстратором Першої київської державної нотаріальної контори за № 13212547 від 06.11.2012 року на підставі повідомлення ухвали Солом`янського районного суду по справі № 2609/25047/12р від 26.10.2012 року.
21 липня 2025 року на підставі протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали цивільної справи передані судді Тесленко І.О. Фактично справу передано судді згідно реєстру передачі 22 липня 2025 року.
Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 20 серпня 2025 року справу прийнято до провадження та постановлено вищевказану справу розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін в судове засідання.
20 жовтня 2025 року від представника відповідача надійшла заява в якій вказав що нотаріус не може бути відповідачем або заінтересованою особою, а може залучатись судами як третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача. З врахуванням наведеного просили розглянути справу без представника нотаріальної контори та прийняти рішення згідно чинного законодавства.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. 17 квітня 2026 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи без участі позивача.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, що регулюються нормами цивільно-процесуального законодавства.
Як вбачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 435912395 від 17.07.2025 року за запитом « АДРЕСА_2 » наявний запис: тип обтяження: арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 13212547, зареєстровано: 06.11.2012 15:59:01 за №13212547 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: Ухвала, справа №2609/25047/12р, 26.10.2012, Солом`янський районний суд міста Києва, провадження №2-6653/12р, головуючий суддя Лазаренко В.В; об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_7 ; додаткові дані: р. №1402, вх. 6416/02-32 від 06 листопада 2012 року (а.с. 17).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 22 червня 1993 року, квартира що знаходиться за адресою:  АДРЕСА_2 , дійсно належить на праві приватної власності ОСОБА_2 (а.с. 15).
Згідно Заповіту ОСОБА_2 від 30 січня 1994 року, остання заповіла все майно де б воно не було та з чого б не складалося і взагалі, все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме права, ОСОБА_3 та ОСОБА_1 в рівних долях кожному, а садовий будиночок з господарчими будівлями та зеленими насадженнями в садівничому АДРЕСА_1 , ділянка номер тридцять один заповіла: ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в рівних долях кожному (а.с. 20 - 22).
Як вбачається з свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 виданого відділом реєстрації смерті у місті Києві ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 76 років, про що в книзі реєстрації смертей зроблено відповідний актовий запис №20537 (а.с. 14).
Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві 22 квітня 2015 року, ОСОБА_8 та ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 22 квітня 2015 року про що складений відповідний актовий запис №735, прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - ОСОБА_1 , дружини - ОСОБА_1 (а.с. 11).
Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 , виданого Солом`янським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві 26 липня 2019 року, шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_1 розірвано, про що складений відповідний актовий запис №260, прізвище після державної реєстрації розірвання шлюбу чоловіка - ОСОБА_1 , дружини - ОСОБА_1 (а.с. 12).
Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень, Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2012 року справа №2609/25047/12, заяву про забезпечення позову - задоволено; Накладено арешт на квартиру АДРЕСА_3 , що належить на праві власності ОСОБА_7 .
Судом також було досліджено копію паспорта громадянина України (а.с. 6 - 10), свідоцтво про зміну прізвища (а.с. 13), свідоцтва про народження (а.с. 18 - 19).
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Як вбачається з ч. 1 ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи.
Як вбачається з свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_2 від 22 червня 1993 року, ОСОБА_2 є власником квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 .
Згідно із заповітом, ОСОБА_2 заповіла все належне їй майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, у тому числі квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .
Відповідно до свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , у зв`язку з чим відкрилася спадщина.
З урахуванням положень заповіту, ОСОБА_1 є спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 .
Таким чином, позивач набула право на спадкове майно, зокрема на квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується наявними у матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожний громадянин має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.
Згідно з ст. 1 Першого Протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений майна інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права.
За змістом ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права власності. Зокрема, встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.
Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Враховуючи наявність накладеного арешту на майно, неможливість скасування арешту в позасудовому порядку та оскільки позивач в інший спосіб, крім звернення до суду з позовом про зняття арешту, захистити своє порушене право власності не може, суд приходить висновку про обґрунтованість вимог позивача та необхідність захисту його права шляхом зняття такого арешту, оскільки позовні вимоги відповідають закону та знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду.
При цьому суд враховує, що скасування арешту в позасудовому порядку є неможливим, оскільки відповідне обтяження накладене на підставі ухвали Солом`янського районного суду міста Києва від 26 жовтня 2012 року у справі № 2609/25047/12, а відомості про його скасування відсутні.
Крім того, судом встановлено, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_2 , станом на момент накладення арешту на майно ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва на праві власності належала ОСОБА_2 , яка не є учасником цивільної справи №2609/25047/12р.
Таким чином, на цей час вжиті заходи забезпечення позову обмежують права позивача як спадкоємця ОСОБА_2 .
Отже, наявність накладеного обтяження порушує права позивача на оформлення свідоцтва про право власності на квартиру та належне користування, володіння та розпорядження майном, що дає підстави для задоволення позову, оскільки іншим шляхом відновити порушені права позивача неможливо.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до ст. ст. 317, 321, 391 ЦК України, ст. ст. 12 - 19, 141, 265 - 268, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:
позовну заяву ОСОБА_1 до Першої Київської державної нотаріальної контори, про зняття арешту з майна, - задовольнити.
Зняти арешт з квартири, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , яка на праві власності належить ОСОБА_2 , зареєстрований 06.11.2012 15:59:01 за №13212547 реєстратором: Перша київська державна нотаріальна контора; підстава обтяження: Ухвала, справа №2609/25047/12р, 26.10.2012, Солом`янський районний суд міста Києва, провадження №2-6653/12р, головуючий суддя Лазаренко В.В; об`єкт обтяження: квартира, адреса: АДРЕСА_2 , власник: ОСОБА_7 ; додаткові дані: р. №1402, вх. 6416/02-32 від 06 листопада 2012 року.
Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Відомості про учасників справи:
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ;
Відповідач: Перша Київська державна нотаріальна контора, місцезнаходження: 01135, місто Київ, просп. Берестейський, буд. 11, код ЄДРПОУ 02901807.

Суддя І. О. Тесленко