Справа № 676/2997/24
Провадження № 2/674/43/26

РІШЕННЯ
іменем України 

12 березня 2026 року м. Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Барателі Д.Т., з участю секретаря судового засідання Бойчук С.В., позивача ОСОБА_1 , його представника - адвоката Сусли І.М., представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Пілінського С.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської міської ради, ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про припинення права власності на земельну ділянку, скасування рішення та скасування реєстрації земельної ділянки,
в с т а н о в и в :
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кам`янець-Подільської міської ради, ОСОБА_2 та ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області про скасування рішення та скасування реєстрації земельної ділянки. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 16 березня 1998 року, виданого на підставі рішення Кам`янець-Подільської міської ради № 292 від 15 травня 1997 року.
Вказав, що рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року у справі № 676/4060/17 було визнано недійсним рішення Довжоцької сільської ради від 17 червня 2011 року № 17 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1780 га ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та передачі ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1780 га. Цим же рішенням визнано недійсним Державний акт серії ЯК № 977293 на право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га кадастровий номер 6822482400:01:004:0962 на ім`я ОСОБА_2 .
На виконання вказаного рішення суду 20 листопада 2023 року в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га, кадастровий номер 6822482400:01:004:0962 за ОСОБА_2 було скасовано.
Позивач замовив у ТОВ "Кайлас-К" розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Проте рішенням Державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № РВ-7400176122023 від 26 грудня 2023 року відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка, яка планується для відведення ОСОБА_1 , перетинається з земельною ділянкою з кадастровим номером 6822482400:01:004:0962, площа накладення складає 51,4423 %.
Позивач стверджує, що рішенням 39 сесії Кам`янець-Подільської міської ради VIII скликання від 22 лютого 2024 року № 103/39 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 та передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку площею 0,178 га, кадастровий номер 6822482400:01:004:0962, що порушує його права та законні інтереси.
На підставі вказаного позивач просив суд скасувати державну реєстрацію в Державному земельному кадастрі земельної ділянки з кадастровим номером 6822482400:01:004:0962, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), проведену Відділом Держгеокадастру у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області від 25.05.2012 року, із закриттям запису у Поземельній книзі, а також скасувати рішення 39 сесії Кам`янець-Подільської міської ради VIII скликання від 22.02.2024 року №103/39 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , та передачу її у власність ОСОБА_2 "
У підготовчому провадженні позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, посилаючись на те, що 09 травня 2024 року державним реєстратором Кам`янець-Подільської міської ради Ткачук А.В. на підставі оскаржуваного рішення 39 сесії неправомірно зареєстровано право власності на спірну земельну ділянку за ОСОБА_2 , що є додатковою перешкодою для формування земельної ділянки позивача належної площі та конфігурації. З урахуванням збільшення позивач додатково просив суд скасувати рішення державного реєстратора Кам`янець-Подільської міської ради Ткачук А.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 73041446 від 09.05.2024 року, номер відомостей про речове право №54937639 від 04.03.2024 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, з одночасним припиненням права власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,178 га, кадастровий номер 6822482400:01:004:0962, за адресою: АДРЕСА_1 .
В подальшому позивач також подав заяву про зміну підстав позову, зазначивши, що оскільки ним вже реалізовано право на безоплатне отримання земельної ділянки у власність відповідно до ст. 121 ЗК України (земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_2 ), земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_1 може бути надана йому лише у користування або на правах оренди, оскільки на вказаній ділянці розміщений житловий будинок, який належить позивачу на праві власності; предмет позову при цьому залишився незмінним. 
Відповідач ОСОБА_2 через свого представника адвоката Пілінського С.І. подав до суду відзив на позовну заяву та відзив з урахуванням зміни підстав позову, в яких заперечив проти задоволення позовних вимог, зазначивши, що позивач вже використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки, отримавши безоплатно у власність земельну ділянку площею 0,1 га, кадастровий номер 6810400000:17:003:0028, за адресою: АДРЕСА_2 , а отже відсутні будь-які порушення прав позивача стосовно набуття права власності на земельну ділянку.
Також вказав, що земельна ділянка площею 0,1780 га була сформована раніше, ніж позивач виявив бажання отримати земельну ділянку біля свого житлового будинку, крім того, останній не набув будь-якого права на земельну ділянку, щодо якої замовив розробку технічної документації із землеустрою.
Зазначив, що рішенням суду у справі № 676/4060/17 право власності на земельну ділянку кадастровий номер 6822482400:01:004:0962 було скасовано виключно з підстави непогодження меж із суміжним землекористувачем, тоді як рішення Довжоцької сільської ради №11 від 04 квітня 2011 року про надання дозволу на розробку технічної документації залишено без змін. Саме це рішення є підставою для реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі відповідно до ч. 3 ст. 24 Закону України "Про Державний земельний кадастр", а тому підстав для скасування кадастрової реєстрації не існує. Крім того, рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 травня 2022 року у справі № 676/3933/20, яке залишено в силі постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року та постановою Верховного Суду від 22 травня 2023 року, встановлено, що рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 216 від 07 березня 1996 року прийнято поза межами повноважень та з порушенням порядку, визначеного чинним законодавством.
Відповідач послався на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 544/1149/17, відповідно до якої стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною, підписання акту погодження меж самостійного значення не має і не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку. Оскільки земельна ділянка вже була сформована та зареєстрована в Державному земельному кадастрі, погодження меж є необов`язковим, і посилання позивача на підроблення підпису в акті погодження меж не має правового значення, воно не призводить до виникнення, зміни або припинення прав на земельну ділянку.
Відповідач зазначив, що позивач посилається на ст. 377 ЦК України, однак ця норма застосовується до особи, яка набула право власності на об`єкт нерухомості від іншої особи (відчужувача), тоді як позивач є первинним власником домоволодіння, а право власності на нього не зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що відповідно до ст. 331 ЦК України свідчить про відсутність самого права на це майно. Рішення суду від 11 грудня 2018 року не містить жодної заборони на вчинення будь-яких дій щодо земельної ділянки, а тому Кам`янець-Подільська міська рада, ОСОБА_2 та державний реєстратор діяли в межах чинного законодавства.
Вказує, що для отримання земельної ділянки в оренду позивач зобов`язаний був попередньо звернутися до органу місцевого самоврядування з клопотанням про надання дозволу на розробку проекту землеустрою щодо відведення землі в оренду, однак цього ним зроблено не було.
Наполягав, що позивач обрав неналежний спосіб захисту, оскільки у разі порушення права власності належним способом є віндикаційний позов - витребування майна з чужого незаконного володіння, а не скасування рішення органу місцевого самоврядування.
Представник позивача - адвокат Сусла І.М. також подала до суду відповідь на відзив, зазначивши, що вважає відзив відповідача ОСОБА_2 необґрунтованим та таким, що не може братися судом до уваги. Щодо аргументу відповідача про відсутність зареєстрованого права власності на домоволодіння, зазначили, що свідоцтво про право власності на домоволодіння видано до 01 січня 2013 року, а відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" речові права, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності правовстановлюючого документа, оформленого відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення. Оскільки переходу права власності на домоволодіння не відбувалось, проведення державної реєстрації не є обов`язковою процедурою і не свідчить про відсутність права власності позивача. Стосовно аргументу відповідача про те, що замовлення проекту землеустрою не є підставою для отримання земельної ділянки у користування, стороною позивача зазначено, що такі дії є лише початковим етапом процедури набуття прав користування земельною ділянкою на правах оренди відповідно до ст. 123 Земельного кодексу України, але не доказом наявності самого права користування. Представник позивача також звернула увагу на те, що підставою для задоволення позовних вимог у справі № 676/4060/17 було не лише непогодження меж із суміжним землекористувачем, а й встановлення судом факту, що у разі виділення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1780 га позивач позбавляється можливості проїзду до будинку та до септика. На думку позивача, рішення 39 сесії Кам`янець-Подільської міської ради №103/39 від 22 лютого 2024 року є незаконним, оскільки не було враховано рішення суду у справі №676/4060/17, яким право власності ОСОБА_2 скасовано через неправомірність виділення земельної ділянки площею 0,1780 га. Реєстрація в Державному земельному кадастрі та в Державному реєстрі речових прав земельної ділянки площею 0,1780 га за ОСОБА_2 є перешкодою для формування земельної ділянки в належному розмірі та конфігурації для обслуговування житлового будинку позивача. З урахуванням викладеного позивач просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
Відповідач ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в особі свого представника Коруняк Л.В. подав до суду відзив на позовну заяву, в якому заперечуючи проти задоволення позову, підтвердив що рішенням Державного кадастрового реєстратора № РВ-7400176122023 від 26 грудня 2023 року позивачу відмовлено у внесенні відомостей до Державного земельного кадастру у зв`язку із перетином із земельною ділянкою з кадастровим номером 6822482400:01:004:0962, площа співпадання - 51,4423%. Відповідач також зазначив, що згідно з актуальною інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 04 березня 2024 року за реєстраційним номером 54937639 на земельну ділянку з кадастровим номером 6822482400:01:004:0962 знову зареєстровано право власності за ОСОБА_2 , незважаючи на те, що таке право було скасовано 15 листопада 2023 року на підставі рішення суду у справі № 676/4060/17. Відповідач звернув увагу суду на положення ч. 2 п. 13 ст. 79-1 Земельного кодексу України, згідно з якою ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації земельної ділянки допускається виключно з одночасним припиненням усіх речових прав та їх обтяжень, зареєстрованих щодо такої земельної ділянки. З урахуванням цього Головне управління вказало, що лише у разі скасування всіх речових прав та обтяжень щодо земельної ділянки з кадастровим номером 6822482400:01:004:0962 стає можливим виконання судового рішення в частині скасування державної реєстрації цієї земельної ділянки.
У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з урахуванням збільшення позовних вимог та зміни підстав позову.
У судове засідання ОСОБА_2 не з`явився, його представник - адвокат Пілінський С.І. просив відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, посилаючись на заперечення, викладені у відзивах.
Представник відповідача ГУ Держгеокадастру у Хмельницькій області в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Представник відповідача Кам`янець-Подільської міської ради в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Правом на подання відзиву не скористався. В матеріалах справи наявні клопотання представника ОСОБА_4 , подані 03 червня 2024 року, про розгляд справи без представника Кам`янець-Подільської міської ради, при вирішенні справи покладаються на думку суду.
Рух справи
Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 01 травня 2024 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Згідно з розпорядженням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 09 січня 2025 року справу було передано до Дунаєвецького районного суду Хмельницької області у зв`язку з неможливістю утворити склад суду.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 січня 2025 року головуючим у справі визначено суддю Барателі Д.Т.
Ухвалою Дунаєвецького районного суду від 10 березня 2025 року справу прийнято до розгляду в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.
Ухвалою суду від 02 квітня 2025 року прийнято заяву представника позивача про збільшення позовних вимог.
Ухвалою суду від 28 травня 2025 року продовжено строк підготовчого провадження у справі.
Ухвалою суду від 11 серпня 2025 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті, одночасно прийнято заяву представника позивача про зміну підстав позову.

Встановлені судом обставини
Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 16 березня 1995 року № 278 "Про розподіл домоволодіння по АДРЕСА_1 на два окремих" виділено ОСОБА_1 одну другу частину незавершеного будівництвом житлового будинку (домоволодіння) по АДРЕСА_1 в окреме домоволодіння по АДРЕСА_1 , в тому числі одну другу частину земельної ділянки площею 405 квадратних метрів.
Рішенням виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 07 березня 1996 року № 216 "Про розподіл земельної ділянки по АДРЕСА_3 " у зв`язку з неможливістю виділення земельної ділянки по АДРЕСА_3 на міських землях під індивідуальне будівництво, оскільки на її межі розміщена трансформаторна підстанція високої напруги, та враховуючи заяву ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , виконком міської ради вирішив виділити із земельної ділянки по АДРЕСА_3 ОСОБА_2 земельну ділянку площею 274 квадратних метри згідно з викопіюванням, при цьому загальна площа земельної ділянки складатиме 810 квадратних метрів, та виділити із земельної ділянки по АДРЕСА_3 ОСОБА_1 по АДРЕСА_1 земельну ділянку площею 536 квадратних метрів згідно викопіювання, при цьому загальна площа земельної ділянки складатиме 810 квадратних метрів.
16 березня 1998 року ОСОБА_1 видано свідоцтво про право власності на домоволодіння на підставі рішення Кам`янець-Подільської міської ради №292 від 15 травня 1997 року.
Рішенням Довжоцької сільської ради від 04 квітня 2011 року №11 надано дозвіл громадянину ОСОБА_2 на розробку технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, яка знаходиться в селі Довжок, для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,18 га по АДРЕСА_1 .
Рішенням Довжоцької сільської ради від 17 червня 2011 року №17 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1780 га ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та передано ОСОБА_2 безоплатно у власність земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1780 га.
25 травня 2012 року Відділом Держгеокадастру у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області проведено державну реєстрацію земельної ділянки в Державному земельному кадастрі, земельній ділянці присвоєно кадастровий номер 6822482400:01:004:0962.
ОСОБА_2 видано Державний акт серії ЯК № 977293 на право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га кадастровий номер 6822482400:01:004:0962.
Рішенням 93 сесії Кам`янець-Подільської міської ради VI скликання від 13 жовтня 2015 року № 65/93 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1000 квадратних метрів (0,1000 га) за адресою вулиця Нігинське шосе для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер земельної ділянки 6810400000:17:003:0028, та передано громадянину ОСОБА_1 у власність земельну ділянку площею 1000 квадратних метрів (0,1000 га) за адресою: АДРЕСА_1 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 11 грудня 2018 року у справі № 676/4060/17 позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано недійсним рішення Довжоцької сільської ради від 17 червня 2011 року № 17 в частині затвердження технічної документації із землеустрою щодо складання документів, що посвідчують право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1780 га ОСОБА_2 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 , та передачі ОСОБА_2 безоплатно у власність земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,1780 га. Визнано недійсним Державний акт серії ЯК № 977293 на право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га кадастровий номер 6822482400:01:004:0962 на ім`я ОСОБА_2 .
Судом встановлено, що при задоволенні позовних вимог про визнання недійсним рішення Довжоцької сільської ради та Державного акту на право власності на земельну ділянку, Кам`янець-Подільський міськрайонний суд Хмельницької області дійшов висновку, що підставою для їх скасування є порушення, яке полягає у непогодженні меж земельної ділянки із суміжними власниками (користувачами), яке є обов`язковим при виділенні земельної ділянки у власність у тому випадку, коли при передачі земельної ділянки у власність зачіпаються інтереси сусідніх землекористувачів. За результатами розгляду справи №676/4060/17 суд зробив висновки, серед іншого, що розміри земельних ділянок для позивача та ОСОБА_2 мають складати по 0,12 га, при виділенні ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1780 га, ОСОБА_1 залишається земельна ділянка площею 0,06 га, що унеможливлює обслуговування будинку, проїзду до будинку, не буде заїзду до септика.
20 листопада 2023 року на підставі вказаного вище рішення суду в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га, кадастровий номер 6822482400:01:004:0962 за ОСОБА_2 було скасовано.
У грудні 2023 року ОСОБА_1 замовив у ТОВ "Кайлас-К" розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішенням Державного кадастрового реєстратора Відділу №1 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області № РВ-7400176122023 від 26 грудня 2023 року відмовлено у внесенні відомостей (змін до них) до Державного земельного кадастру, оскільки земельна ділянка, яка планується для відведення ОСОБА_1 , перетинається з земельною ділянкою з кадастровим номером 6822482400:01:004:0962, площа накладення 51,4423 %.
14 грудня 2023 року ОСОБА_2 звернувся до Кам`янець-Подільської міської ради із заявою про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).
Рішенням 39 сесії Кам`янець-Подільської міської ради VIII скликання від 22 лютого 2024 року № 103/39 затверджено технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) площею 1780 квадратних метрів (0,1780 га) за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 6822482400:01:004:0962, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та передано громадянину ОСОБА_2 у власність земельну ділянку площею 1780 квадратних метрів (0,1780 га) за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки 6822482400:01:004:0962, для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.
Рішенням державного реєстратора Кам`янець-Подільської міської ради Ткачук А.В. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 73041446 від 09 травня 2024 року, номер відомостей про речове право 54937639 від 04 березня 2024 року, в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно зареєстровано право власності за ОСОБА_2 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), площею 0,178 га, кадастровий номер 6822482400:01:004:0962, яка знаходиться за адресою АДРЕСА_1 .
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 26 травня 2022 року у справі № 676/3933/20, яке залишено в силі постановою Хмельницького апеляційного суду від 18 січня 2023 року та постановою Верховного Суду від 22 травня 2023 року, встановлено, що рішення виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради № 216 від 07 березня 1996 року у зв`язку з неможливістю виділення земельної ділянки по АДРЕСА_3 на міських землях під індивідуальне будівництво прийнято поза межами повноважень та з порушенням порядку, визначеного чинним законодавством.
Згідно з довідкою Довжоцької сільської ради Кам`янець-Подільського району Хмельницької області від 16 жовтня 2020 року № 02-26-545, видана на підставі погосподарської книги №4, станом на 16 жовтня 2020 року земельна ділянка, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 площею 0,0660 га належить громадянину ОСОБА_1 для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд.

Нормативне регулювання
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Відповідно до статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується.
Згідно зі статтею 377 Цивільного кодексу України до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, переходить право власності на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення, у розмірі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача), якщо інше не встановлено договором. До особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право користування тією частиною земельної ділянки, на якій вони розміщені, та частиною земельної ділянки, яка необхідна для їх обслуговування.
Відповідно до статті 120 Земельного кодексу України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни цільового призначення.
Згідно зі статтею 121 Земельного кодексу України громадяни України мають право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності в таких розмірах: для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) у селах – не більше 0,25 гектара, в селищах – не більше 0,15 гектара, в містах – не більше 0,10 гектара. Безоплатна передача земельних ділянок громадянам провадиться один раз по кожному виду використання.
Відповідно до статті 198 Земельного кодексу України кадастрові зйомки включають, зокрема, погодження меж земельної ділянки з суміжними власниками та землекористувачами.
Відповідно до статей 11, 15, 16, 24, 25 Закону України "Про державний земельний кадастр" відомості про об`єкти Державного земельного кадастру під час внесення їх до Державного земельного кадастру мають відповідати існуючим характеристикам об`єктів у натурі (на місцевості). Земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки.
Відповідно до пунктів 60, 61 Порядку ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року, запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. Скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення).
Відповідно до частини 3 статті 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; визнання угоди недійсною; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів.
Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна із чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Такі способи захисту можна реалізувати шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно.
Основною конституційною засадою судочинства, серед іншого, є обов`язковість судового рішення (п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України), що є однією із важливих складових принципу правової визначеності, а також права на справедливий суд, закріпленого, зокрема, у ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Частиною 2 статті 13 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" регламентовано, що судові рішення, які набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом.
При цьому, у ст. 18 Цивільного процесуального кодексу України додатково закріплено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Оцінка суду
Досліджуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов таких висновків.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на домоволодіння від 16 березня 1998 року.
Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 676/4060/17 визнано недійсним рішення Довжоцької сільської ради від 17 червня 2011 року №17 та Державний акт на право власності на земельну ділянку площею 0,1780 га кадастровий номер 6822482400:01:004:0962 на ім`я ОСОБА_2 . Судом встановлено, що підставою скасування стало, серед іншого, порушення у непогодженні меж земельної ділянки із суміжними власниками (користувачами) та неправомірність виділення ОСОБА_2 земельної ділянки площею саме 0,1780 га, оскільки вказана земельна ділянка була поділена рішеннями виконавчого комітету Кам`янець-Подільської міської ради від 1995, 1996 років.
20 листопада 2023 року на підставі вказаного рішення суду право власності ОСОБА_2 на зазначену земельну ділянку було скасовано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.
Незважаючи на наявність судового рішення, яке набрало законної сили, та скасування права власності на земельну ділянку, рішенням 39 сесії Кам`янець-Подільської міської ради VIII скликання від 22 лютого 2024 року № 103/39 затверджено технічну документацію із землеустрою та повторно передано у власність ОСОБА_2 ту саму земельну ділянку площею 0,178 га в аналогічній конфігурації, з аналогічним кадастровим номером 6822482400:01:004:0962.
Суд вважає, що міська рада, приймаючи оспорюване рішення, не врахувала попереднє судове рішення від 11 грудня 2018 року та обставини, встановлені судом, зокрема щодо неправомірності виділення земельної ділянки такої площі та конфігурації.
Відповідач посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 544/1149/17, згідно з якою стадія погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації є допоміжною. Проте суд зазначає, що в даному випадку мова йде не лише про формальне погодження меж, а про порушення прав позивача через неправомірне виділення земельної ділянки більшої площі за рахунок прав позивача, ніж передбачено попередніми рішеннями про розподіл земельних ділянок.
Як встановлено Кам`янець-Подільським міськрайонним судом у справі № 676/4060/17, розміри земельних ділянок для позивача та ОСОБА_2 мали складати по 0,12 га, а при виділенні ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1780 га, ОСОБА_1 залишилася земельна ділянка площею 0,06 га, що унеможливило нормальне обслуговування будинку.
Щодо заперечень про те, що позивач вже використав своє право на безоплатну приватизацію земельної ділянки, суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що позивач захищає неіснуюче право, з огляду на таке.
Дійсно, ОСОБА_1 вже скористався своїм правом на безоплатну приватизацію земельної ділянки, отримавши у власність іншу ділянку площею 0,1 га за адресою АДРЕСА_2 на підставі рішення від 13 жовтня 2015 року. Однак ця обставина, по-перше, не позбавляє позивача суб`єктивного права на отримання земельної ділянки в користування або оренду для обслуговування належного йому на праві власності житлового будинку відповідно до статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України, оскільки право на земельну ділянку під будинком та прилеглу до нього територію є похідним від права власності на нерухомість і не ототожнюється з правом на безоплатну приватизацію.
По-друге, і це є принциповим для правильного вирішення спору, право, яке захищає позивач у цій справі, є не правом на приватизацію, а правом як власника домоволодіння на недопущення незаконного зменшення прилеглої до його будинку земельної ділянки нижче встановленого мінімуму, необхідного для нормального обслуговування будівлі. Це право підтверджується рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду у справі №676/4060/17, яке було переглянуто апеляційним та Верховним Судом, набрало законної сили. Таким чином, право позивача є реальним, документально підтвердженим та таким, що вже було предметом судового захисту у попередньому провадженні. Твердження про захист неіснуючого права є безпідставним.
Окрім того, ця обставина (отримання у власність іншої земельної ділянки за адресою АДРЕСА_2 на підставі рішення від 13 жовтня 2015 року) вже існувала на момент розгляду первісного спору, що вирішений Кам`янець-Подільським міськрайонним судом у справі №676/4060/17. Істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами (п. 1 ч. 2 ст. 423 Цивільного процесуального кодексу України). Суду не надано доказів ініціювання такої процедури щодо рішення суду у справі №676/4060/17.
Суд не приймає доводи представника відповідача про те, що позивач обрав неналежний спосіб захисту, і вважає їх такими, що ґрунтуються на неправильному розумінні як природи права, яке захищає позивач, так і стану об`єкта спірних правовідносин.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу на те, що обраний позивачем спосіб захисту прав повинен відповідати правовій природі тих правовідносин, що виникли між сторонами (висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 21 грудня 2022 року у справі № 914/2350/18 (914/608/20), від 16 липня 2025 року у справі № 910/2389/23).
Передусім суд звертає увагу на принципову хибність самої пропозиції відповідача щодо застосування віндикаційного позову. Віндикація – це позов неволодіючого власника до незаконного володільця про витребування майна з чужого незаконного володіння відповідно до статті 387 Цивільного кодексу України. ОСОБА_1 власником земельної ділянки, про яку виник спір, не є і в цій справі на визнання права власності на неї не претендує. Позивач є власником житлового будинку, якому на підставі статті 377 Цивільного кодексу України та статті 120 Земельного кодексу України належить право на отримання земельної ділянки, необхідної для обслуговування цього будинку, у користування або оренду. Отже, позивач захищає не право власності на земельну ділянку, а право на формування та отримання в користування земельної ділянки, похідне від його права власності на нерухомість. Віндикаційний позов за своєю правовою природою є неналежним інструментом захисту такого права, оскільки він призначений виключно для захисту права власності, а не права на набуття майна у користування. Відповідач, пропонуючи позивачу звернутися з віндикаційним позовом, фактично пропонує йому інструмент, яким він за визначенням не може скористатися з огляду на відсутність у нього статусу власника спірної земельної ділянки.
Окрім цього, навіть якби гіпотетично вимога про витребування і могла розглядатися як можливий спосіб захисту, об`єкт такого позову на цей момент не існує як сформований об`єкт цивільних прав. Частина земельної ділянки Подкопаєва, яка накладається на ту площу, яку ОСОБА_5 має право отримати в користування, не виділена, її межі в натурі не визначені, кадастровий номер їй не присвоєний, державна реєстрація як окремого об`єкта не проведена. Позивач не може самостійно сформувати свою земельну ділянку та визначити межі такого накладення саме через те, що ОСОБА_2 зареєстрував право власності на земельну ділянку в конфігурації, яка охоплює площу, необхідну для обслуговування будинку позивача, - тобто неправомірні дії відповідача є прямою перешкодою для формування об`єкта, витребування якого пропонує здійснити представник відповідача.
Велика Палата Верховного Суду у своїх послідовних висновках зазначала, що рішення суду про витребування нерухомого майна з чужого незаконного володіння є самостійною і достатньою підставою для здійснення державної реєстрації речових прав за позивачем, а тому інші способи захисту у такому разі є зайвими. Проте, як підкреслила сама Велика Палата у постанові від 03 вересня 2025 року у справі № 911/906/23, ці правові висновки були сформульовані за обставин, коли предметом позовної вимоги про витребування були об`єкти речових прав, які існували на момент вирішення спору судом. Якщо ж об`єкт як окремий об`єкт цивільних прав у розумінні статті 79-1 Земельного кодексу України не існує - ані тому, що він припинив існування внаслідок незаконного об`єднання ділянок, як у справі № 911/906/23, ані тому, що він ще не сформований через оспорювані дії відповідача, як у справі, що розглядається, - задоволення лише вимоги про витребування не приведе до реального відновлення порушеного права і не може бути підставою для проведення державної реєстрації, оскільки об`єкт реєстрації ще не сформований. В обох ситуаціях застосування виключно віндикаційного позову є неефективним з тих самих причин – неможливості виконати таке рішення суду в частині проведення державної реєстрації права.
За таких обставин скасування рішення міської ради від 22 лютого 2024 року та скасування державної реєстрації права власності ОСОБА_2 є єдиним реально ефективним способом захисту, який усуває юридичну перешкоду для формування позивачем земельної ділянки та отримання її в користування. Саме це відповідає принципу ефективності судового захисту, який Велика Палата Верховного Суду послідовно розвиває у своїй практиці: спосіб захисту має реально відновлювати порушене право, не породжувати стан правової невизначеності та не вимагати від позивача повторного звернення до суду. Відмова у захисті з мотивів формальної невідповідності способу захисту при тому, що жоден інший спосіб захисту фактично не може бути реалізований, суперечила б і принципу верховенства права, і прямій забороні відмови у правосудді через неповноту чи суперечливість закону, закріпленій у процесуальному законодавстві та підтвердженій практикою Великої Палати Верховного Суду.
Суд вважає, що рішення міської ради від 22 лютого 2024 року прийнято з порушенням вимог законодавства, оскільки воно фактично нівелює попереднє судове рішення та повторно порушує права позивача як власника домоволодіння.
Суд особливо відзначає, що в даному випадку має місце порушення принципу res judicata (остаточності судового рішення), який є фундаментальним принципом правової визначеності та складовою верховенства права. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 11 грудня 2018 року у справі № 676/4060/17 переглянуто всіма вищими судовими інстанціями, набрало законної сили та є обов`язковим для виконання. Цим рішенням встановлено, що передача ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1780 га є неправомірною, оскільки порушує права ОСОБА_1 як власника домоволодіння. Міська рада, приймаючи рішення від 22 лютого 2024 року про повторну передачу тієї самої земельної ділянки у тій же конфігурації тій самій особі, фактично проігнорувала остаточне судове рішення, чим порушила принцип res judicata.
У цьому сенсі стабільність чи мінливість судової практики, зокрема з питань обов`язковості чи інших особливостей процедури погодження меж земельної ділянки при виготовленні землевпорядної документації, належного способу захисту власника, права якого порушені частковим накладенням меж суміжних земельних ділянок для суду, як і для державних органів та органів місцевого самоврядування не повинно бути достатньою підставою для перегляду результатів вже вирішеного спору на користь тієї чи іншої сторони.
Європейський суд з прав людини неодноразово повторював, що право на справедливий розгляд у суді, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, має тлумачитися у світлі Преамбули до Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права частиною спільного надбання Договірних Держав. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який вимагає, серед іншого, що якщо суди остаточно вирішують питання, їхнє рішення не повинно бути поставлене під сумнів (справа Brumгrescu v. Romania, § 61, ЄСПЛ 1999-VII, і Rosca v. Moldova, § 24, 22 березня 2005 року). Правова визначеність передбачає повагу до принципу res judicata, тобто принципу остаточності судових рішень. Цей принцип означає, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення лише з метою отримання повторного слухання та нового вирішення справи (Macovei and Others v. Moldova, § 42, 25 квітня 2006 року). Перегляд має здійснюватися для виправлення судових помилок і недоліків, а не для проведення нового розгляду. Це не слід розглядати як приховану апеляцію, і проста наявність двох поглядів на предмет спору не є підставою для повторного розгляду. Відступ від цього принципу є виправданим лише тоді, коли це необхідно через обставини істотного та переконливого характеру (Rosca v. Moldova, згадане вище, § 25). Суд не знаходить серед наведених відповідачем аргументів виправдання для відступу від наведених принципів.
Крім того, дії міської ради суперечать принципу належного урядування, який передбачає, що органи публічної влади повинні діяти відповідно до закону, поважати остаточні судові рішення та не вчиняти дій, спрямованих на нівелювання правових наслідків таких рішень. 
Європейський суд з прав людини неодноразово наголошував, що принцип правової визначеності вимагає поваги до остаточних судових рішень, і жодна сторона не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового судового рішення лише з метою повторного розгляду справи. Міська рада, передаючи у власність земельну ділянку всупереч судовому рішенню, порушила довіру громадян до органів влади та підірвала авторитет судових рішень.
Враховуючи наведене, суд доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в повному обсязі: скасування рішення міської ради, скасування державної реєстрації земельної ділянки в Державному земельному кадастрі із закриттям запису у Поземельній книзі, скасування державної реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та припинення права власності ОСОБА_2 на спірну земельну ділянку.

Судові витрати
Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України та Закону України "Про судовий збір".
Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп. Матеріали справи містять копію довідки до акту огляду медико-соціальної експертної комісією, якою підтверджено, що позивач є особою з інвалідністю II групи, а отже звільнений від сплати судового збору при зверненні до суду з позовом.
Згідно з ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За змістом ч. 6 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
Оскільки позов задоволено в повному обсязі, судовий збір підлягає стягненню з відповідачів в дохід держави у повному розмірі.
Вирішуючи питання про те, з кого саме з відповідачів підлягає стягненню судовий збір, суд враховує, що порушення прав позивача ОСОБА_1 стало безпосереднім наслідком неправомірного рішення Кам`янець-Подільської міської ради та неправомірних дій її посадових осіб – а саме прийняття рішення 39 сесії ради VIII скликання від 22 лютого 2024 року № 103/39 та вчинення реєстраційних дій щодо земельної ділянки. Саме зазначений відповідач є суб`єктом, чиї протиправні дії спричинили необхідність повторного судового захисту прав позивача, тоді як ОСОБА_2 є набувачем права власності на підставі рішення органу місцевого самоврядування, неправомірність якого встановлено судом. Його бажання отримати у власність земельну ділянку, та дії, спрямовані безпосередньо на реалізацію цього бажання не є протиправними самі по собі та не могли б призвести до порушення прав позивача без відповідних неправомірних дій органу місцевого самоврядування.
З огляду на викладене, суд вважає за необхідне стягнути судовий збір лише з одного відповідача – Кам`янець-Подільської міської ради.
Щодо визначення розміру судового збору суд зазначає таке. 
Стороною позивача у заяві про збільшення позовних вимог формально викладено вимоги у трьох пунктах, однак суд виходить з того, що фактично позивачем заявлено чотири самостійні позовні вимоги немайнового характеру. Одна із заявлених вимог щодо скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав з одночасним припиненням права власності ОСОБА_2 за своїм змістом охоплює два окремі самостійні способи захисту цивільних прав, передбачені ст. 16 ЦК України: припинення права власності та скасування державної реєстрацію прав та їх обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо земельної ділянки, які спрямовані на досягнення різних правових наслідків.
З огляду на викладене, суд вважає заявленими чотири позовні вимоги, кожна з яких підлягає окремому обрахунку судового збору. Усі чотири позовні вимоги є вимогами немайнового характеру, оскільки вони не підлягають вартісній оцінці та спрямовані на захист права. Верховний Суд у постанові від 18 вересня 2023 року у справі № 758/5118/21 сформулював правовий висновок, відповідно до якого судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру окремо.
Станом на день звернення позивача до суду та збільшення позовних вимог (2024-2025 роки) прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 3028,00 грн, відтак ставка судового збору за одну позовну вимогу немайнового характеру для фізичної особи (згідно з п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" 0,4 розміру прожиткового мінімуму)складала 1211,20 грн.
З огляду на викладене, з урахуванням чотирьох позовних вимог, задоволених судом у повному обсязі, загальний розмір судового збору, що підлягає стягненню з відповідача Кам`янець-Подільської міської ради в дохід держави, становить 4844,80 грн (1 211,20 грн ? 4).

Щодо заходів забезпечення позову
Ухвалами Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області задоволено заяви представника позивача про забезпечення позову шляхом заборони суб`єктам державної реєстрації прав вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно на земельну ділянку, загальною площею 0,1780 га, кадастровий номер: 6822482400:01:004:0962 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд за адресою: АДРЕСА_1 (ухвала від 01 травня 2024 року), а також шляхом накладення арешту на вказану земельну ділянку (ухвала від 10 травня 2024 року).
У разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.(ч. 7, 8 ст. 158 Цивільного процесуального кодексу України).

На підставі викладеного, керуючись ст. 259, 263-265, 268, 293, 315, 319 Цивільного процесуального кодексу України, суд
у х в а л и в :
Позов ОСОБА_1 до Кам`янець-Подільської міської ради, ОСОБА_2 , Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області про припинення права власності на земельну ділянку, скасування рішення та скасування реєстрації земельної ділянки задовольнити.
Припинити право власності ОСОБА_2 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибну ділянку) площею 0,178 га, кадастровий номер 6822482400:01:004:0962, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Скасувати рішення 39 сесії Кам`янець-Подільської міської ради VIII скликання від 22 лютого 2024 року № 103/39 "Про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: АДРЕСА_1 , та передачу у власність ОСОБА_2 " щодо земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд площею 0,178 га, кадастровий номер 6822482400:01:004:0962.
Скасувати державну реєстрацію у Державному земельному кадастрі земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибної ділянки) площею 0,178 га, кадастровий номер 6822482400:01:004:0962, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , яка була проведена Відділом Держгеокадастру у Кам`янець-Подільському районі Хмельницької області від 25 травня 2012 року із закриттям запису у Поземельній книзі.
Скасувати державну реєстрацію прав та їх обтяжень у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно земельної ділянки для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибної ділянки) площею 0,178 га, кадастровий номер 6822482400:01:004:0962, проведену державним реєстратором Кам`янець-Подільської міської ради Ткачук А.В. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 09 травня 2024 року, індексний номер: 73041446, номер відомостей про речове право: 54937639 від 04 березня 2024 року.
Стягнути з Кам`янець-Подільської міської ради в дохід держави судовий збір в розмірі 4844,80 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 18 березня 2026 року.

Відомості про учасників справи:
позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 ;
відповідачі:
Кам`янець-Подільська міська рада, місце проживання: м. Кам`янець-Подільський майдан Відродження, 1 Хмельницької області, код ЄДРПОУ 04060542;
ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ;
Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, місцезнаходження: м. Хмельницький вул. Інститутська, 4/1, код ЄДРПОУ 39767479.

Суддя Давид БАРАТЕЛІ