ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2026 року 	м. Дніпро	справа № 404/6102/24	

Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Малиш Н.І. (доповідач), суддів: Баранник Н.П., Щербака А.А., 
розглянувши в порядку письмового провадження в залі судового засідання Третього апеляційного адміністративного суду в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 16 грудня 2025 року (суддя 1-ї інстанції Мохонько В.В.) в адміністративній справі №404/6102/24 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Департаменту патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення,- 

ВСТАНОВИВ:
29.06.2024 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Національної поліції у Львівській області, Департамент патрульної поліції про скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі серії ЕНА №2438916 від 20.06.2024 року відносно ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 126 КУпАП, закриття справи про адміністративне правопорушення.
В обґрунтування позову позивач зазначив, що не вчиняв порушення правил дорожнього руху оскільки не перебував за кермом транспортного засобу, а відеозапис з бодікамери не є належним доказом. Отже зі спірною постановою не погоджується, оскільки відповідачем не доведено вчинення ним правопорушення.
Рішенням Фортечного районного суду міста Кропивницького від 16 грудня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Позивачем на вказане рішення суду подано апеляційну скаргу. В скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, позивач просить скасувати рішення суду першої інстанції у справі та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.
В апеляційній скарзі позивач вказує, що судом не надано оцінки його доводам про не підтвердження відповідачем вчинення ним адміністративного правопорушення. Відеозапис поданий суду не є належним доказом, а його дослідження судом вважає є самостійним збирання доказів вини позивача.
Департаментом патрульної поліції поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить відмовити у її задоволенні. У відзиві зазначив, що оскаржена постанова прийнята правомірно та містить посилання на технічний засіб за допомогою якого здійснювався запис події. Крім того, постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області по справі № 385/1442/22 (3/385/4/23) від 05.01.2023 року, залишеної без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 07.02.2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17 000 гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п.1 ч.1 ст. 311 КАС України.
Розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить наступних висновків.
Судом встановлено, що постановою від 20.06.2024 серії ЕНА №2438916, інспектором 1 взводу 1 роти 1 батальйону управління патрульної поліції у Львівській області ДДП старшим лейтенантом поліції Задолинним Ю.С. притягнуто ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 3 400 грн.
Відповідно до постанови, позивач 20.06.2024 року о 22:22:53 год. в м. Львів по вул. перехрестя Чорновола Городоцька не виконав вимогу дорожнього знаку 3.22 поворот праворуч заборонено, здійснив рух в забороненому напрямку та керував тз, д.н.з НОМЕР_1 не маючи права керування (рішення суду від 05.01.2023 року, 385/1442/22, 3/385/4/23, Апеляція від 07.02.2023 року 33/4809/83/23), чим порушив п. 2.1 а ПДР України – керування транспортного засобу особою, яка не має права керування таким транспортним засобом.
Позивач не погодившись з постановою про притягнення його до адміністративної відповідальності, звернувся до суду із цим позовом.
Відмовляючи у задоволенні адміністративного позову, суд першої інстанції дійшов висновку про правомірність спірної постанови. 
Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.
Положеннями пунктів 1.3 та 1.9. ПДР України встановлено, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими. Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до п. 2.1.а водій механічного транспортного засобу повинен мати при собі: посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії, а порушення цієї норми тягне за собою відповідачльність, що передбачена ч. 2 ст. 126 КпАП України.
Так відповідно до ч. 2 ст. 126 КпАП України, керування транспортним засобом особою, яка не має права керування таким транспортним засобом, або передача керування транспортним засобом особі, яка не має права керування таким транспортним засобом, - тягнуть за собою накладення штрафу в розмірі двохсот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 251 КпАП України визначено, що доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Відповідно до ст. 280 КпАП України орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч. 4 ст. 258 КпАП України у випадках, передбачених частинами першою та другою цієї статті, уповноваженими органами (посадовими особами) на місці вчинення правопорушення виноситься постанова у справі про адміністративне правопорушення відповідно до вимог статті 283 цього Кодексу.
Як свідчать матеріали справи, відповідачем до суду першої інстанції на підтвердження правомірності притягнення позивача до адміністративної відповідальності надано DVD-R з відеозаписом подій, зафіксованих на технічний пристрій (бодікамеру), яка використовується працівниками поліції на підставі статті 40 Закону України "Про Національну поліцію". Інформація про наявність відеозапису зазначена у спірній постанові, у зв`язку із чим підстави для виключення його із кола доказової бази відсутні. З цих підстав доводи скарги про самостійне збирання судом доведеності вчинення позивачем правопорушення є безпідставним.
Доводи скаржника про те, що він не перебував за кермом транспортного засобу колегія суддів відхиляє, оскільки вони спростовуються поданим відповідачем відеозаписом.
Згідно змісту спірної постанови, позивача притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.2 ст. 126 КУпАП за керування 20.06.2024 о 22:22:53 в м. Львів, по вул. перехрестя Чорновола Городоцька транспортним засобом ВАЗ д.н. НОМЕР_1 , будучи позбавленим права керування транспортними засобами.
За даними Єдиного державного реєстру судових рішень, постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області по справі № 385/1442/22 (3/385/4/23) від 05.01.2023 року, залишеної без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 07.02.2023 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 17000гривень в дохід держави з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Таким чином, 20.06.2024 ОСОБА_1 допустив порушення пункту 2.1 "а" Правил дорожнього руху, відповідальність за яке передбачена ч. 2 ст. 126 КпАП України, а саме: керування транспортним засобом особою, позбавленою права керування транспортними засобами.
Також позивач безпідставно посилається на постанову Галицького районного суду м. Львова від 21.08.2024 у справі №461/5610/24, оскільки наявність цього рішення не змінює тієї обставини, що він позбавлений права керування саме постановою Гайворонського районного суду Кіровоградської області по справі № 385/1442/22 (3/385/4/23) від 05.01.2023 року, залишеної без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 07.02.2023 року, а доказів поновлення такого права суду не надано.
Враховуючи вищезазначене, доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду, підстави для скасування рішення суду першої інстанції відсутні.
На підставі зазначеного, суд апеляційної інстанції вважає, що суд першої інстанції під час розгляду цієї справи об`єктивно, повно та всебічно дослідив обставини, які мають суттєве значення для вирішення справи, дав їм правильну юридичну оцінку і ухвалив законне, обґрунтоване рішення без порушень норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують, тому рішення суду першої інстанції необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.
Розподіл судових витрат не здійснюється у відповідності до норм ст. 139 КАС України.
В силу ч. 3 ст. 272 КАС України справи, визначені статтею 286 КАС не підлягають оскарженню в касаційному порядку.
Керуючись ст.ст. 286, 315, ст. 316, ст.ст. 321, 322 КАС України, суд, -

УХВАЛИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Рішення Фортечного районного суду міста Кропивницького від 16 грудня 2025 року в адміністративній справі №404/6102/24 – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню.
Повне судове рішення складено 16 квітня 2026 року.

Головуючий - суддя Н.І. Малиш 

суддя Н.П. Баранник 

суддя А.А. Щербак