Справа № 420/27818/25 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
16 лютого 2026 року м. Одеса

Одеський окружний адміністративний суд у складі
головуючого судді: Юхтенко Л.Р.,

розглянувши у порядку письмового провадження в приміщенні Одеського окружного адміністративного суду адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (код ЄДРПОУ 40329345, місце знаходження: 58002, м. Чернівці, пл. Центральна, 3) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:

До Одеського окружного адміністративного суду 15 серпня 2025 року через підсистему Електронний суд (сформована 15.08.2025) надійшла позовна заява ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії, в якій відповідно до уточненої редакції позовної заяви від 04.09.2025 року позивач просить: 
- Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області від 30 січня 2024 року № 155750005148 про відмову у призначенні ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) пенсії за віком. 
- Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП - НОМЕР_1 ) пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15.02.2025 року. 
Ухвалою суду від 09 вересня 2025 року після усунення виявлених недоліків, позивачу поновлено строк звернення до суду, позовну заяву в уточненій редакції прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) учасників справи в порядку ч. 5 ст. 262 КАС України.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач має необхідний страховий стаж для призначення пенсії відповідно до ст. 26 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та з досягненням пенсійного віку 24.01.2024 року звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області із заявою про призначення пенсії за віком, та подав необхідні для цього документи, серед яких була трудова книжка.
Проте, 30.01.2024 року Відповідачем було прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії № 155750005148.
Не погодившись з даним рішенням, Позивач в особі представника звернувся до відповідача із заявою про призначення пенсії, в якій просив зарахувати періоди страхового стажу зазначені у рішенні про відмову. Однак, Відповідач своїм листом відмовив Позивачу у зарахуванні спірних періодів до страхового стажу.
Стосовно не зарахованих періодів роботи з 04.08.1999 по 31.01.2002 роки, представник зазначає, що відповідно до пункту 2.4 Інструкції № 58 усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу.Згідно з пунктом 2.6 Інструкції № 58 у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис.
Отже, з системного аналізу вказаних вище норм слідує, що Позивач не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто Заявником, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу Заявника за спірні період.
Щодо періоду роботи з 01.03.2002 по 31.12.2003 зазначено, що розбіжність між датою прийняття та датою наказу про прийняття - не є підставою не зарахування страхового стажу за період з 01.03.2003 по 31.12.2003. До того ж, відповідно до копії довідки форми ОК-5, за період з 01.03.2003 по 31.12.2003 були сплачені всі необхідні платежі, а отже у Відповідача були відсутні будь-які підстави щодо не зарахування даного періоду для призначення Позивачу пенсії.
Щодо страхового внеску за вересень 2004 року зазначено, що відповідно до відомостей зазначених у трудовій книжці Позивача, 03.09.2004 року Позивач звільнився з Селянського (фермерського) господарства «Весна». 
Згідно з довідки форми ОК-5, Заявнику у жовтні 2004 року було виплачено 61,29 грн за 3 дні роботи, відповідно до чого можна дійти до висновку, що у жовтні 2004 року Селянське (фермерське) господарство «Весна» розрахувалося із Позивачем за вересень 2004 року. 
Відтак, страховий стаж Позивача на день звернення до пенсійного органу із заявою про призначення пенсії (24.01.2024) становив – 33 роки 4 місяці 13 днів.
До суду 24.09.2025 року (вхід. № ЕС/99922/25) від Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив відмовити у задоволенні позовних вимог, зазначивши, що 24.01.2024 Позивач звернувся до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, із заявою про призначення пенсії за віком відповідно Закону України № 1058-ІV.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсію - Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області, яке уповноважене розглянути подану Позивачем заяву від 30.01.2024.
Пенсійний вік становить 60 років. Вік заявника 60 рік. Необхідний страховий стаж становить 31 років. Страховий стаж заявника становить 29 років 8 місяців 6 днів. Головним управлінням Пенсійного Фонду України в Чернівецькій області прийнято рішення № 155750005148 від 30.01.2024 (далі-Рішення) про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до статті 26 Закону за відсутністю необхідного страхового стажу.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано: 
- період роботи з 04.08.1999 по 31.01.2002, оскільки в наказі про звільнення наявне виправлення та відсутній підпис відповідальної особи. Необхідно надати довідку, оформлену належним чином; 
- період роботи з 01.03.2002 по 31.12.2003, оскільки між датою та наказом про прийняття наявна розбіжність. Прийнято 01.03.2002, а наказ від 01.03.2003. 
Крім того в даних РЗО відсутня інформація про сплату страхових внесків за березень, липень, листопад-грудень 2002, січень-лютий 2003, вересень 2004. На думку представника відповідача, необхідно підтвердити даний період роботи уточнюючою довідкою, оформленою належним чином.
Представник звертає увагу, що до страхового стажу Позивача не враховано зазначені періоди роботи, оскільки наявні необумовлені виправлення в записах.
Неналежне заповнення трудової книжки не позбавляє особу права на зарахування періоду трудової діяльності до страхового стажу. 
Чинним законодавством України передбачено можливість підтвердження трудового стажу у разі відсутності відповідних записів або неправильних чи неточних записів у трудовій книжці. Проте, жодних допустимих доказів, передбачених п. 3 Порядку № 637 Позивачем до Головного управління під час звернення за призначенням пенсії надано не було.
Щодо позовної вимоги Позивача стосовно Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати ОСОБА_1 (РНОКПП — НОМЕР_1 ) пенсію за віком відповідно до статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 15.02.2025 року, не підлягає задоволенню також з тих підстав, що судом не може прийматися відповідне рішення, оскільки це є втручанням в дискреційні повноваження Головного управління.
Через канцелярію суду 24.09.2025 року на виконання ухвали суду надано належним чином засвідчені копії пенсійної справи позивача. 
Відповіді на відзив до суду не надходили. 
Вивчивши матеріали справи, а також обставини, якими обґрунтовуються вимоги та заперечення, докази, якими вони підтверджуються, судом встановлено таке.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується паспортом громадянина України серії НОМЕР_2 .
Судом встановлено, що по досягненню 60-річного віку, позивач,24.01.2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка № 75 про призначення пенсії за віком. 
Відповідно до розписки-повідомлення, позивач до пенсійного органу надав: 
- довідку про присвоєння ідентифікаційного номеру;
- заяву про призначення пенсії;
- паспорт;
- військовий квиток;
- диплом про навчання;
- довідку про заробітну плату за період страхового стажу до 01.07.2000 р;
- довідку про зміну назви організації;
- документ про місце проживання (реєстрації) особи;
- документи про стаж визначені Порядку №637;
- заява про спосіб виплати пенсії;
- трудова книжка або документи про стаж.
Засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначено структурний підрозділ органу, що призначає пенсії – Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.
За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 155750005148 від 30.01.2024 року про відмову в призначені пенсії - відмовлено у призначенні пенсії.
Підставою для відмови вказано: 
Пенсійний вік відповідно до Закону – 60 років.
Вік заявника – 60 років. 
Необхідний страховий стаж – 31 рік.
Страховий стаж особи становить – 29 років 08 місяців 06 днів.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди:
- період роботи з 04.08.1999 по 31.01.2002, оскільки в наказі про звільнення наявне виправлення та відсутній підпис відповідальної особи. Необхідно надати довідку, оформлену належним чином; 
- період роботи з 01.03.2002 по 31.12.2003, оскільки між датою та наказом про прийняття наявна розбіжність. Прийнято 01.03.2002, а наказ від 01.03.2003. Крім того в даних РЗО відсутня інформація про сплату страхових внесків за березень, липень, листопад-грудень 2002, січень-лютий 2003, вересень 2004. Необхідно підтвердити даний період роботи уточнюючою довідкою, оформленою належним чином.
Не погодившись із вказаним рішенням, представник звернувся до Головного управління із заявою щодо зарахування спірних періодів до страхового стажу, проте відповідно до листа № 1500-0304-8/132443 від 04.08.2025 Головне управління повідомило, що для вирішення питання стосовно зарахування до страхового стажу періодів роботи необхідно надати документи згідно Порядку підтвердження наявного стажу роботи для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінетом Міністрів України від 12.08.1993 року № 637.
Також, судом досліджено копію трудової книжки позивача НОМЕР_3 , копії наданих до пенсійного органу довідок, довідку форми ОК-5 та інші документи, наявні у пенсійній справі позивача. 
Не погодившись з відмовою у призначенні пенсії, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Проаналізувавши положення чинного законодавства, обставини справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково, з огляду на таке. 
Спірні правовідносини регулюються Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року, Законом України «Про пенсійне забезпечення», Порядком подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року, Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, Інструкції про порядок ведення трудових книжок на підприємствах, в установах і організаціях.
Відповідно до ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» № 1058-IV від 09 липня 2003 року (надалі - Закон № 1058-IV), відповідно до цього Закону в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: пенсія за віком; пенсія по інвалідності; пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» встановлено умови призначення пенсій за віком.
Право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Відповідно до ч. 1 ст. 26 Закону № 1058-IV, особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31 грудня 2017 року.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу:
з 1 січня 2018 року по 31 грудня 2018 року - не менше 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - не менше 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - не менше 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - не менше 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - не менше 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - не менше 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року.
Відповідно до п. 2 ст. 26 вказаного Закону, у разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу:
по 31 грудня 2018 року - від 15 до 25 років;
з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2019 року - від 16 до 26 років;
з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2020 року - від 17 до 27 років;
з 1 січня 2021 року по 31 грудня 2021 року - від 18 до 28 років;
з 1 січня 2022 року по 31 грудня 2022 року - від 19 до 29 років;
з 1 січня 2023 року по 31 грудня 2023 року - від 20 до 30 років;
з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - від 21 до 31 року;
Відповідно до ч. 1 ст. 44 Закону № 1058-IV призначення (перерахунок) пенсії здійснюється за зверненням особи або автоматично (без звернення особи) у випадках, передбачених цим Законом.
Звернення за призначенням (перерахунком) пенсії здійснюється шляхом подання заяви та інших документів, необхідних для призначення (перерахунку) пенсії, до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженої особи застрахованою особою особисто або через законного представника недієздатної особи, особи, дієздатність якої обмежена, малолітньої або неповнолітньої особи.
Порядок подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсії визначається правлінням Пенсійного фонду за погодженням з центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення.
Відповідно до пп. 1.8., 1.9. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", затвердженого Постановою правління Пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005 року (далі, – Порядок № 22-1), звернення за призначенням пенсії може здійснюватися в будь-який час після виникнення права на пенсію або не раніше ніж за місяць до досягнення пенсійного віку. Днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
Суд встановив, що по досягненню 60 років, позивач, 24.01.2024 року звернувся до територіального органу Пенсійного фонду України із заявою встановленого зразка № 75 про призначення пенсії за віком. 
За результатами розгляду заяви за призначенням/перерахунку пенсії, рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 155750005148 від 30.01.2024 року про відмову в призначені пенсії - відмовлено у призначенні пенсії.
Відповідно до якого підставою для відмови вказано: 
Пенсійний вік відповідно до Закону – 60 років.
Вік заявника – 60 років. 
Необхідний страховий стаж – 31 рік.
Страховий стаж особи становить – 29 років 08 місяців 06 днів.
За доданими документами до страхового стажу не зараховано періоди:
- період роботи з 04.08.1999 по 31.01.2002, оскільки в наказі про звільнення наявне виправлення та відсутній підпис відповідальної особи. Необхідно надати довідку, оформлену належним чином; 
- період роботи з 01.03.2002 (як зазначено в трудовій книжці) по 31.12.2003, оскільки між датою та наказом про прийняття наявна розбіжність. Прийнято 01.03.2002, а наказ від 01.03.2003. Крім того в даних РЗО відсутня інформація про сплату страхових внесків за березень, липень, листопад-грудень 2002, січень-лютий 2003, вересень 2004. Необхідно підтвердити даний період роботи уточнюючою довідкою, оформленою належним чином.
Судом досліджена надана позивачем копія трудової книжки НОМЕР_4 , з якої вбачається:
- Спірний запис № 5:31.01.2002– звільнений за власним бажанням ст..38 КЗпП України. на підставі наказу №1/ок від 31.01.2002; в наказі про звільнення наявне виправлення та відсутній підпис відповідальної особи;
- Спірний запис № 8: 01.03.2002 – прийнятий на роботи механізатором у СФГ «Весна», на підставі наказу №5 від 01.03.03; між датою та наказом про прийняття наявна розбіжність, прийнято 01.03.2002, а наказ від 01.03.2003.
Дослідивши надані до суду докази та зміст трудової книжки позивача, суд доходить висновку, що пенсійним органом помилково не враховані спірні періоди до страхового стажу позивача, з огляду на таке. 
Відповідно до ч. 1 ст. 24 Закону № 1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Згідно з ч. 2 вказаної статті Закону, страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом, а також даних, включених на підставі цих документів до реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Так, стосовно не врахування періодів з 04.08.1999 по 31.01.2002, оскільки в наказі про звільнення наявне виправлення та відсутній підпис відповідальної особи суд зазначає, що відповідно до п. 2.4 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників № 58 від 29.07.1993 року, усі записи в трудовій книжці про прийняття на роботу, переведення на іншу постійну роботу або звільнення, а також про нагороди та заохочення вносяться власником або уповноваженим ним органом після видання наказу (розпорядження), але не пізніше повинні точно відповідати тексту наказу (розпорядження). 
Записи виконуються акуратно, ручкою кульковою або з пером, чорнилом чорного, синього або фіолетового кольорів, і завіряються печаткою запис про звільнення, а також відомості про нагородження та заохочення.
Відповідно до п. 2.6 вказаної Інструкції, у разі виявлення неправильного або неточного запису відомостей про роботу, переведення, а також про нагородження та заохочення тощо, виправлення виконується власником або уповноваженим ним органом, де було зроблено відповідний запис. Власник або уповноважений ним орган за новим місцем роботи зобов`язаний надати працівнику в цьому необхідну допомогу.
Аналіз наведених норм права доводить, що саме на роботодавця покладено обов`язок заповнення трудової книжки робітника, а тому позивач не може нести відповідальність за невиконання роботодавцем покладених на нього обов`язків. 
Суд погоджується з доводами позивача, що відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. А тому, пенсійний орган не може перекладати тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у трудовій книжці на позивача, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача пенсії за віком.
У свою чергу суд зазначає, що відповідно до абз. 1 п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.08.1993 р. № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. 
Суд зазначає, що аналізуючи копію трудової книжки позивача та здійснені в ній записи за 04.08.1999 по 31.01.2002 роки можливо встановити яким саме підприємством було внесено відповідні відомості, зазначені номери та дати наказів, на підставі яких були внесені записи про прийняття на роботу та звільнення.
Щодо записів про роботу з 01.03.2002 року по 31.12.2003 року «між датою та наказом про прийняття наявна розбіжність, прийнято 01.03.2002, а наказ від 01.03.2003», представник позивача зазначив, що вказана розбіжність не є підставою для не зарахування страхового стажу за період з 01.03.2003 по 31.12.2003 року. 
Так, суд зазначає, що допущена помилка в даті прийняття позивача на роботу здійснена роботодавцем, а тому як вже було зазначено, позивач не може нести персональну відповідальність за вчинення іншою особою помилки. 
Крім того, Головним управлінням помилково не враховано інформацію наявну в довідці форми ОК-5, з якої вбачається що за період з 01.03.2023 року по серпень 2004 року включно, Селянським фермерським господарством «ВЕСНА» сплачувались за позивача страхові внески. 
Щодо страхового внеску за вересень 2004 року представник зазначив, що відповідно до відомостей зазначених у трудовій книжці Позивача, 03.09.2004 року Позивач звільнився з Селянського (фермерського) господарства «Весна». Згідно з довідки форми ОК-5, Заявнику у жовтні 2004 року було виплачено 61,29 грн за 3 дні роботи, відповідно до чого можна дійти до висновку, що у жовтні 2004 року Селянське (фермерське) господарство «Весна» розрахувалося із Позивачем за вересень 2004 року. 
Головним управлінням вказані доводи не заперечуються. 
Таким чином, суд доходить висновку, що доводи Головного управляння щодо не зарахування до страхового стажу періодів роботи позивача з 01.03.2003 року по 03.09.2004 року є помилковими, та відхиляються судом. 
Стосовно тверджень що «в даних РЗО відсутня інформація про сплату страхових внесків за березень, липень, листопад-грудень 2002, січень-лютий 2003, вересень 2004» представником позивача доказів іншого не надано, а тому на думку суду такі твердження Головного управління є правомірними.
Представник позивача звернув увагу, що у 2002 році заявником було відпрацьовано у загальній кількості – 4 місяці 6 дні, які в свою чергу не були зараховані Відповідачем до стажу Позивача, проте вказані доводи представника є помилковими, адже відповідно до розрахунку стажу позивача вказані періоди роботи зараховані до страхового стажу позивача.
Так, відповідно до інформації наявній в довідці форми ОК-5 позивачем було відпрацьовано: - за квітень 2002 – 14 днів; - за травень 2002 – 21 день; - за червень 2002 – 1 день; - за серпень 2002 – 31 день; - за вересень 2002 – 30 днів; - за жовтень 2002 – 31 день та відповідно до розрахунку стажу позивача ці періоди зараховані до страхового стажу позивача.
Тому, суд доходить висновку, що позовні вимоги про визнання протиправними та скасування рішеньГоловного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 155750005148 від 30.01.2024 про відмову у призначенні пенсії є правомірними та належать задоволенню.
Також, враховуючи, що суд дійшов висновку про безпідставне неврахування відповідачем записів у трудовій книжці НОМЕР_4 , суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та зобов`язати відповідача – Головне управління ПФУ в Чернівецькій області зарахувати до страхового стажу позивача спірні періоди з 04.08.1999 по 31.01.2002 та з 01.03.2003 по 31.12.2003 роки.
Стосовно позовних вимог про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області призначити та виплачувати позивачу пенсію з 15.02.2025 року, суд зазначає таке.
Відповідно до ст. 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення», до стажу роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору на підприємствах, в установах, організаціях і кооперативах, незалежно від використовуваних форм власності та господарювання, а також на підставі членства в колгоспах та інших кооперативах, незалежно від характеру й тривалості роботи і тривалості перерв.
До стажу роботи зараховується також: а) будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків, період одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків;в) військова служба та перебування в партизанських загонах і з`єднаннях, служба в органах державної безпеки, внутрішніх справ та Національної поліції, незалежно від місця проходження служби.
Відповідно до ч. 4 ст. 245 КАС України, у випадку, визначеному пунктом 4 частини другої цієї статті, суд може зобов`язати відповідача - суб`єкта владних повноважень прийняти рішення на користь позивача, якщо для його прийняття виконано всі умови, визначені законом, і прийняття такого рішення не передбачає права суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд.
У випадку, якщо прийняття рішення на користь позивача передбачає право суб`єкта владних повноважень діяти на власний розсуд, суд зобов`язує суб`єкта владних повноважень вирішити питання, щодо якого звернувся позивач, з урахуванням його правової оцінки, наданої судом у рішенні.
Постановою правління Пенсійного фонду України від 16.12.2020 року № 25-1 «Про затвердження Змін до деяких постанов правління Пенсійного фонду України», внесені зміні до Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 25 листопада 2005 року № 22-1, зокрема, п.4.2 Порядку передбачено, що після реєстрації заяви та сканування копій документів засобами програмного забезпечення за принципом екстериторіальності визначається структурний підрозділ органу, що призначає пенсію, який формує атрибути сканованих документів (із зазначенням часу їх створення), електронну пенсійну справу та п.4.10. передбачено, що після призначення пенсії, поновлення виплати раніше призначеної пенсії, переведення з одного виду пенсії на інший електронна пенсійна справа засобами програмного забезпечення передається до органу, що призначає пенсію, за місцем проживання (реєстрації)/фактичного місця проживання особи для здійснення виплати пенсії.
Таким чином, враховуючи, що встановлені та з`ясовані судом обставини свідчать про протиправне відхилення відповідачем наданих позивачем документів на підтвердження свого страхового стажу та судом не встановлено необхідності у наданні позивачем додаткових доказів для підтвердження свого страхового стажу, суд доходить висновку, що позовні вимоги про зобов`язання Головне управління Пенсійного фонду України призначити та виплачувати позивачу пенсію з 15.02.2025року є правомірними та належать задоволенню шляхом зобов`язання саме Головного управління ПФУ в Чернівецькій області призначити та виплачувати пенсію позивачу з 15.02.2025 року, оскільки вказаний пенсійний орган розглядав заяву позивача про призначення пенсії, а отже має відповідати за порушені права позивача, які належать поновленню саме пенсійним органом, який розглянув заяву про призначення пенсії.
За таких обставин, відсутні підстави для задоволення вказаних позовних вимог, пред`явлених Головному управлінню ПФУ в Одеській області. 
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім таких випадків: 1) пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку.
Відповідно до ч. 2 ст. 122 КАС України для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Позивач просить призначити пенсію з дотриманням строків, встановлених ч. 2 ст. 122 КАС України.
За таких обставин, позовні вимоги у цій частині є правомірними та належать задоволенню.
Відповідно до ч. 2 ст. 2 КАС України, рішення суб`єкта владних повноважень має бути, зокрема, обґрунтованим, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), пропорційним, тобто прийнятим з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення.
Згідно з приписів ст. 6 КАС України, суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Відповідно до ч.1,3 ст.90 КАС України, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні, суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Враховуючи вищевикладені встановлені судом обставини, норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, оцінюючи спірні дії та рішення відповідача, суд дійшов висновку, що вони не відповідають ознакам, передбаченим у ч. 2 ст. 2 КАС України, зокрема, вони вчиненні не у спосіб, передбачені законом та є необґрунтованими, а тому, суд дійшов висновку, що позовні вимоги належать задоволенню частково.
Враховуючи що позов задоволено частково, на користь позивача належить стягненню судовий збір в розмірі 968,96 грн., сплачений за основну позовну вимогу, за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 6, 12, 72, 77,90, 139, 205,246, 255,295,297 КАС України, суд -
В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області (код ЄДРПОУ 20987385, місцезнаходження: 65012, м. Одеса, вул. Канатна, 83) та Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (код ЄДРПОУ 40329345, місце знаходження: 58002, м. Чернівці, пл. Центральна, 3) про визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання вчинити певні дії,- задовольнити частково. 
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області № 155750005148 від 30.01.2024 року про відмову у призначенні пенсії.
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (код ЄДРПОУ 40329345, місце знаходження: 58002, м. Чернівці, пл. Центральна, 3) при призначенні пенсії ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцепроживання: АДРЕСА_1 ) зарахувати до страхового стажу періоди з 04.08.1999 по 31.01.2002 та з 01.03.2003 по 31.12.2003 роки зазначені в трудовій книжці НОМЕР_4 .
Зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Чернівецькій області (код ЄДРПОУ 40329345, місце знаходження: 58002, м. Чернівці, пл. Центральна, 3) здійснити призначення та виплату ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) пенсії за віком з урахуванням страхового стажу з 04.08.1999 по 31.01.2002 та з 01.03.2003 по 31.12.2003 роки відповідно до записів у трудовій книжці НОМЕР_4 , починаючи з 15.02.2025 року.
В іншій частині позовних вимог, - відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду Українив Чернівецькій області (код ЄДРПОУ 40329345, місце знаходження: 58002, м. Чернівці, пл. Центральна, 3) на користь ОСОБА_1 (ІПН НОМЕР_1 , місцепроживання: АДРЕСА_1 )судовий збір у розмірі 968,96 грн. (дев`ятсот шістдесят вісім гривень 96 копійок).
Рішення суду може бути оскаржено в порядку та в строки, встановлені ст. ст. 295, 297 КАС України, з урахуванням п.п.15.5 п. 15 ч. 1 Перехідних положень КАС України.
Рішення суду набирає законної сили в порядку та в строки, встановлені ст. 255 КАС України. 
Суддя Л.Р. Юхтенко