ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/860/26 Справа № 216/1815/25 	  	Суддя у 1-й інстанції - ЧИРСЬКИЙ Г. М. Суддя у 2-й інстанції - Акуленко В. В.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

30 березня 2026 року м. Кривий Ріг
Суддя судової палати з розгляду кримінальних справ Дніпровського апеляційного суду Акуленко В.В., при секретарі Кучевасовій А.В., за участю ОСОБА_1 та його захисника Вірка В.В., який діє в інтересах особи, що притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні, апеляційну скаргу захисника на постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 лютого 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ,
притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено стягнення у виді штрафу в розмірі 17000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік.
Стягнуто судовий збір у розмірі 665,60 грн.
В С Т А Н О В И В :
Згідно протоколу серії ЕПР1 №266724, 09.03.2025 р. о 12:26 год. в Дніпропетровській області, м. Кривий Ріг по пр. Миру, 201, водій ОСОБА_1 керував автомобілем VolkswagenTiguan д\н НОМЕР_1 з явними ознаками наркотичного сп`яніння: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження повного огляду для визначення стану сп`яніння у встановленому законом порядку водій відмовився, що зафіксовано на бодікамеру 475130, 475172, чим порушив вимоги п. 2.5. ПДР, за що передбачена відповідальність за ст. 130 ч.1 КУпАП.

На вказане рішення захисником Вірком В.В. подана апеляційна скарга, в якій він просить постанову судді скасувати та закрити провадження за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення. Вважає, що суд грубо порушив норми права, не дослідив всі докази та не надав їм належної оцінки. Причина зупинки незаконна, оскільки ОСОБА_2 не порушував ПДР України. Не відповідає дійсності факт керування транспортним засобом, оскільки ОСОБА_2 стояв з вимкненим двигуном. Зазначає, що у ОСОБА_2 відсутні будь-які ознаки наркотичного сп`яніння, оскільки він має проблеми із здоров`ям. Вказує, що ОСОБА_2 не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння, оскільки був не згоден з незаконними діями працівників поліції. Відео правопорушення не є безперервним, не підписане електронним цифровим підписом, що свідчить про його неналежність в якості доказу тому, слід призначити судову комп`ютерну експертизу. Суд не взяв до уваги, що ОСОБА_2 сам пройшов медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння. Відповідно висновку, він не перебував під впливом наркотичних чи інших речовин. Порушено порядок огляду на стан сп`яніння, оскільки працівники поліції не запропонували пройти огляд на місці зупинки та не склали акт огляду. Протокол про адміністративне правопорушення складений з порушенням, оскільки в ньому відсутні свідки, які безпосередньо були присутні в автомобілі ОСОБА_2 та містить виправлення в часі. Водія не відсторонено від керування транспортним засобом та не складено акт, не видано тимчасового посвідчення водія. При зупинці ОСОБА_2 працівниками поліції не надано йому для огляду їх посвідчення. Порушено право на захист, оскільки ОСОБА_2 не роз`яснено його права. Вказує, що робітники поліції перевищили свої повноваження, незаконно тримали кілька годин, психологічно тиснули на ОСОБА_2 з метою схилення до відмови від проходження огляду на стан сп`яніння. Крім того, зазначає, що ОСОБА_2 оскаржив дії працівників поліції в судовому порядку за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Постановою суду позов ОСОБА_2 задоволено та закрито справу. Рапорт працівника поліції долучений до матеріалів не є належним доказом по справі.

Заслухавши суддю-доповідача, учасників процесу, перевіривши матеріали справи слід зазначити наступне.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Згідно до п. 2. 5 ПДР України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти в установленому порядку медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до ст. 130 КУпАП встановлено відповідальність за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Тобто, для визначення складу даного правопорушення необхідно встановити чи керувала особа, що притягується до адміністративної відповідальності транспортним засобом, законність запропонованого їй порядку огляду та сам факт відмови.
Так, факт порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.5 ПДР України а відтак вчинення ним адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП підтверджений відповідними даними, що містить протокол, направлення на огляд, відеозапис правопорушення, з яких вбачається, що дійсно ОСОБА_2 було запропоновано пройти медичний огляд у закладі охорони здоров`я, проте він відмовився.
Таким чином, в діях ОСОБА_1 безумовно наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.

Відеозапис надає можливість повно та об`єктивно дослідити обставини вчиненого правопорушення, детально відновити послідовність дій та конкретизувати поведінку осіб, які приймали участь у складанні протоколу про адміністративне правопорушення. Він отриманий у встановленому законом порядку і здійснений працівниками поліції за допомогою наявних в них технічних засобів, тому є належним та допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення. Той факт, що відеозапис переривається, не є порушенням, оскільки в ньому чітко простежується хід подій тому доводи в цій частині не заслуговують на увагу. 

Щодо тверджень сторони захисту про необхідність присутності двох свідків під час складання протоколу про адміністративне правопорушення та огляду на стан сп`яніння, то слід зазначити, що їх присутність є необхідною у разі, якщо не має можливості застосування технічних засобів відеозапису, на що вказує ст. 266 КУпАП. Однак така можливість була реалізована працівниками поліції, відеозапис правопорушення був долучений до матеріалів справи.

Твердження захисника про недопустимість та не відповідність відеозапису з бодікамер, у зв`язку з відсутню цифрового підпису, є безпідставними. Норми КУпАП, за якими проводиться розгляд протоколів про адміністративне правопорушення за даною категорією справ, не містять вимог щодо цифрового підписання відеозаписів поліцейськими.

Суд наголошує, що відеозапис не є єдиним доказом у справі і має оцінюватися в сукупності з іншими доказами. При цьому «нарізки» відеозапису на декілька файлів самі по собі не свідчить про його монтаж або недопустимість, якщо суттєві для справи моменти зафіксовані. З наданих відеофрагментів суд бачить логічну хронологію подій, яка узгоджується із змістом протоколу та іншими дослідженими судом письмовими доказами.
Відеозапис оцінюється судом як належний і допустимий доказ, який додатково підтверджує обставини, зафіксовані в письмових документах.
Тому доводи сторони захисту, щодо призначення комп`ютерно-судової експертизи є безпідставними, оскільки суд при розгляді справи аналізує лише той обсяг доказів, який наявний на час розгляду справи і має відношення до адміністративного правопорушення.

Єрмакова було зупинено у зв`язку з тим, що він увімкнув світловий показчик повороту ліворуч та здійснив рух прямо, у зв`язку з чим на думку працівників поліції він порушив п. п. 9. 4 ПДР України. Подію зафіксовано на відеозаписі який міститься в матеріалах справи, тобто робітники поліції діяли відповідно до ЗУ «Про національну поліцію».
Таким чином, доводи захисника, з приводу того, що ОСОБА_2 було безпідставно зупинено поліцейськими, не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Крім того, ОСОБА_2 оскаржив дії працівників поліції в судовому порядку, про визнання протиправними дій робітників поліції та складанні відносно нього постанови від 09.03.2025 р. за ч. 2 ст. 122 КУпАП. Вказана постанова була скасована, однак вказане не впливає на доведеність вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, і не є підставою для скасування оскаржуваного рішення судді. 
Виходячи з наведеного, апеляційний суд зауважує, що поза розумним сумнівом, в діях ОСОБА_2 наявний склад інкримінованого йому адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.

Підстави та порядок виявлення у водіїв транспортних засобів, в тому числі наркотичного сп`яніння, передбачені статтею 266 КУпАП та Інструкцією «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженою наказом МВС України, МОЗ України від 9 листопада 2015 року № 1452/735 (далі – Інструкція №1452).
За положеннями пунктів 1.4, 2.12, 3.17 Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Відповідно до п. 9 зазначеної Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Проведення лабораторних досліджень в медичному закладі є обов`язковим для визначення факту перебування особи в стані наркотичного сп`яніння або під впливом лікарських засобів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Зміст висновку щодо результатів медичного огляду особи на стан сп`яніння повідомляється оглянутій особі в присутності поліцейського, який її доставив, про що робиться запис у згаданому вище висновку. Акт медичного огляду, на підставі якого видається висновок залишається у медичному закладі.
Доводи сторони захисту, що працівниками поліції порушено порядок огляду на стан наркотичного сп`яніння та не запропоновано пройти такий огляд на місці зупинки, не заслуговують на увагу, оскільки огляд на стан наркотичного сп`яніння на місці не передбачений інструкцією.

Дійсно до матеріалів справи не долучено акт огляду водія транспортного засобу з метою виявлення наркотичного сп`яніння. Суд не бере до уваги вказане твердження сторони захисту, оскільки це не має істотного значення для вирішення питання про наявність складу правопорушення в діях водія транспортного засобу ОСОБА_2 .

Щодо тверджень сторони захисту, про відсутність на відеозаписі його відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння в медичному закладі, то вони не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Як вбачається з відеозапису, робітниками поліції, відповідно до чинного КУпАП, було запропоновано неодноразово ОСОБА_2 пройти огляд на стан наркотичного сп`яніння, однак вони отримали його відмову від проходження огляду.

Доводи захисника з приводу того, що ОСОБА_2 не керував транспортним засобом, спростовуються зібраними матеріалами справи, які в своїй сукупності доводять вину ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, за порушення ним п. 2,5 ПДР України. 
ОСОБА_2 було зупинено для перевірки документів, при складанні протоколу про адміністративне правопорушення жодних зауважень зі сторони ОСОБА_2 не надходило, факту керування він не заперечував.
Також, з відеозапису чітко видно, як ОСОБА_2 керував транспортним засобом VolkswagenTiguan д\н НОМЕР_1 , знаходився на місці водія, про керування іншими особами працівників поліції не повідомляв, тому доводи сторони захисту про відсутність факту керування не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.

Відеозапис підтверджує, що робітником поліції було роз`яснено ОСОБА_2 , що в нього є ознаки наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, неприродна блідість, виражене тремтіння пальців рук. У зв`язку з чим, йому було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння відповідно до чинного законодавства, оскільки робітники поліції не мають медичної освіти для встановлення чіткого висновку про знаходження особи, в стані наркотичного чи іншого сп`яніння.
Крім того, вказані ознаки наркотичного сп`яніння виявлені у ОСОБА_2 зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення в графі – місце скоєння, суть адміністративного правопорушення та опис установлених обставин (а.с.1), тому доводи захисника, про надуманість ознак наркотичного сп`яніння, наведених робітниками поліції, також не знайшли свого підтвердження в суді апеляційної інстанції.
Апеляційний суд не бере до уваги висновок щодо результатів медичного огляду №394 від 09.03.2025 о 16:00 годині виданий КП «Дніпропетровська багатопрофільна клінічна лікарня з надання психіатричної допомоги» Дніпропетровської обласної ради», оскільки він був отриманий з порушенням вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», затвердженої спільним наказом МВС України та МОЗ України №1452/735 від 09 листопада 2015 року, та ст. 266 КУпАП, оскільки водій пройшов огляд у відсутності працівників поліції та після спливу значного часу.
Суд апеляційної інстанції також не погоджується з доводами захисту з приводу того, що водій не був відсторонений від керування транспортним засобом в порядку ч.1 ст. 266 КУпАП та з цього приводу не був складений акт.
З аналізу ч. 1 ст. 266 КУпАП вбачається, що з метою усунення небезпеки, що виникає при знаходженні за кермом водія (судноводія) щодо якого є підстави вважати, що він перебуває у стані сп`яніння, законодавством передбачена можливість відсторонення зазначених осіб від керування транспортними засобами або суднами. Відсторонення водіїв від керування транспортним засобом полягає у примусовому припиненні руху, звільнення транспортного засобу від особи, що їм керує, затримання посвідчення водія і здачі у разі необхідності транспортного засобу на платну стоянку або до відповідного органу, передача управління транспортного засобу іншій особі, яка має посвідчення водія.
Відповідно до відеозапису з бодікамер, працівники поліції дотримались вимог ч. 1 ст. 266 КУпАП, тобто відсторонили водія ОСОБА_2 від керування транспортним засобом та передали транспортний засіб іншому водію, який мав посвідчення водія, а відсутність акту про відсторонення, не є істотним порушенням та не спростовує провину особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. 
Також слід зазначити, що у ОСОБА_2 не вилучалось водійське посвідчення, оскільки він пред`явив його працівникам поліції в державному застосунку Дія.

Доводи захисника про недопустимість протоколу про вчинення адміністративного правопорушення, як доказу винуватості ОСОБА_2 у зв`язку з наявністю в ньому описок, зокрема виправлення часу його складання, а саме «12:26» не заслуговують на увагу, оскільки наведене не спростовує факт відмови ОСОБА_2 , від проходження огляду на стан сп`яніння, який знайшов своє повне підтвердження під час апеляційного перегляду та факту керування транспортним засобом у стані наркотичного сп`яніння.

Крім того в протоколі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 зазначено час складання протоколу, який також підтверджується відеозаписами з бодікамер працівників патрульної поліції та іншими наявними у справі письмовими доказами.

Недоліки оформлення протоколу про адміністративне правопорушення не можуть бути самостійною підставою для скасування судового рішення

Відповідно до ст. 255 КУпАП протокол про адміністративне правопорушення за ст. 130 КУпАП уповноважені складати органи Національної поліції.
Так, матеріали справи містять відомості, щодо уповноважених осіб полку патрульної поліції, а саме витяги з наказів про призначення на посаду працівників поліції ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.107-108), тому доводи сторони захисту про відсутність повноважень поліцейських які складали протокол, не знайшли свого підтвердження.
Вивчивши матеріали справи, апеляційний суд зазначає, що сам по собі рапорт робітників поліції долучений до протоколу про адміністративне правопорушення, за відсутності інших об`єктивних доказів не може слугувати доказом винуватості, але спростовуючи доводи захисту, зазначає, що всі докази в сукупності, які містяться в матеріалах справи, є достатніми для доведеності вини ОСОБА_2 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Робітниками поліції не було здійснено жодних дій, які можливо розцінити як тиск з їх сторони. ОСОБА_2 були добровільно, відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, відповідно до КУпАП, тому доводи апеляції в цій частині не знайшли свого підтвердження. 
Крім того, доказів на підтвердження того, що ОСОБА_2 звертався з будь-якими скаргами на дії працівників поліції суду не надано.

З матеріалів справи та відеозапису правопорушення вбачається, що робітниками поліції в повній мірі були роз`яснені ОСОБА_2 його права відповідно до ст.268 КУпАП та ст. 63 Конституції України.
Досліджені апеляційним судом матеріали справи та відеозапис, є інформативним і не вказують на упередженість чи суб`єктивне ставлення працівників поліції. Ними роз`яснено права особі, яка притягується до адміністративної відповідальності, підстави для проходження огляду на стан сп`яніння і наслідки відмови від його проходження.

Невизнання ОСОБА_2 своєї провини в скоєнні адміністративного правопорушення є способом його самозахисту, бажанням уникнути відповідальності за скоєне та спростовується вказаними у постанові доказами.

Оскільки всі наявні в матеріалах справи докази у своїй сукупності доводять вину ОСОБА_5 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження під час апеляційного розгляду справи, тому підстав для скасування постанови суду з мотивів, наведених в апеляційній скарзі не вбачається. Постанова суду є законною та обґрунтованою.

На підставі викладеного, керуючись ст. 294 КУпАП, суддя, 
П О С Т А Н О В И В :
Постанову судді Центрально-Міського районного суду м. Кривий Ріг Дніпропетровської області від 06 лютого 2026 року відносно ОСОБА_1 залишити без змін, а апеляційну скаргу захисника Вірка В.В. без задоволення.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає

Суддя