ЖИТОМИРСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

Р І Ш Е Н Н Я 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
10 березня 2026 року м. Житомир  
справа № 240/16844/25
категорія 112010201
Житомирський окружний адміністративний суд у складі 
головуючого судді Горовенко А.В.,
розглянувши у письмовому провадженні у приміщенні суду за адресою: 10014, місто Житомир, вул. Лятошинського Бориса, 5, адміністративну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії,-
встановив:
ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, у якому просить:
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.05.2025 №918270166015;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області призначити і виплачувати з 07.05.2025 пенсію за віком у відповідності до статті 37 Закону України "Про державну службу" №3723-XII від 16.12.1993 у розмірі 60% заробітної плати за останнім місцем роботи на державній службі, зазначеної у довідках Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації від 29.04.2025 №01/1-1403 та №01/1-1404;
- стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області різницю між призначеною пенсією державного службовця за віком у відповідності до ст. 37 Закону України «Про державну службу» від 16.12.1993 №3723-ХІІ та фактично виплаченою пенсією за віком за період з 07.05.2025 по день фактичного виконання судового рішення.
В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 2003 року отримувала пенсію по інвалідності відповідно до Закону України «Про державну службу», та з 15.09.2020 переведена на пенсію за віком за нормами Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
Вказує, що 06.05.2025 звернулася із письмовою заявою та доданими до неї документами до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, в якій просила призначити (перевести) їй пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», однак отримала лист-відмову у переведенні на пенсію за віком відповідно до Законом України «Про державну службу».
Позивач, вважаючи протиправною відмову відповідача щодо не переведення її з одного виду пенсії на інший, звернулася до суду за захистом свого порушеного права.
Відповідно до ухвали Житомирського окружного адміністративного суду від 01.07.2025 провадження у справі відкрито. Справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Ухвала про відкриття провадження була направлена позивачу та відповідачам за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, вказана ухвала отримана відповідачами.
Відповідач - Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області у строк, встановлений ч.1 ст.261 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№56984/25), у якому просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що 06.05.2025 позивач звернулася до територіального органу Пенсійного фонду із заявою про перехід на інший вид пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», до якої було додано довідку про складові заробітної плати від 29.04.2025 №01/1-1403 та довідку про інші складові заробітної плати для призначення пенсії від 29.04.2025 №01/1-1404 станом на грудень 2023 року, видані Департаментом регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації.
Вказує, що у порядку екстериторіальності заяву позивача розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області, який своїм рішенням від 13.05.2025 №918270166015 відмовив у переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
Зазначає, що за результатом розгляду заяви позивача відповідачем встановлено, що ОСОБА_1 станом на 06.05.2025 отримує пенсію за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у розмірі 6637,73 грн. При переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» за матеріалами пенсійної справи розмір її пенсії зменшується та становить 2523,80 грн. 
Оскільки після переведення позивача з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», розмір пенсії позивача зменшиться, то таке переведення, на думку відповідача, є недоцільним, про що також зазначено в оскаржуваному рішенні.
Крім цього вказує, що позивач помилково не враховує, що проведення перерахунку пенсії державного службовця не передбачено законодавством. Підстави для перерахунку пенсій державних службовців у зв`язку із підвищенням заробітної плати працюючих державних службовців відсутні, оскільки законодавство не регламентує ні права особи на перерахунок пенсії у зв`язку зі зміною розміру заробітної плати, ні порядок і умови здійснення такого перерахунку.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області, у встановлений ч.1 ст.261 КАС України, зазначений в ухвалі про відкриття провадження у справі, надіслав до суду відзив на позовну заяву (за вх.№57151/25), у якому просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог, посилаючись на їх безпідставність.
В обґрунтування своєї правової позиції зазначає, що позивач скористалася правом на призначення пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу» та отримувала таку пенсію з 18.09.2001 по 15.09.2020, а з 15.09.2020 переведена на пенсію за віком згідно із Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Вказує, що у особи, якій вже було призначено пенсію за Законом України «Про державну службу», але яку переведено на інший вид пенсії, є передбачене законом право повернутися назад на пенсію державного службовця. Водночас, позивач надала довідку про складові заробітної плати для державного службовця, що свідчить про її намір не повернутися на пенсію державного службовця із встановленням розміру пенсії, отримуваного до такого переведення, а про перерахунок пенсії на підставі нових довідок
Наголошує, що позивач має право на отримання пенсії відповідно до Закону України «Про державну службу», однак без урахування довідок про складові заробітної плати.
Відповідач зазначає, що право на перехід з урахуванням вищезазначених довідок для осіб, котрим вже була призначена пенсія за спеціальними законами, не передбачено діючим законодавством, тому позивач має право тільки поновити виплату даного виду пенсії за матеріалами пенсійної справи.
Відповідно до положень ч.5 ст.262, ч.1 ст.263 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у письмовому провадженні) за наявними у справі матеріалами.
Суд зазначає, що судове рішення у справі, постановлене у письмовому провадженні, складено у повному обсязі відповідно до ч.4 ст.243 КАС України, з врахуванням положень ст.263 КАС України.
Згідно з ч.5 ст.250 КАС України датою ухвалення судового рішення в порядку письмового провадження є дата складення повного судового рішення.
Судом встановлено, що позивач перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Житомирській області та отримує пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування".
06 травня 2025 року позивач звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській із заявою про перехід з пенсії за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу».
З урахуванням принципу екстериторіальності, заяву позивача про перехід з одного виду пенсії на інший розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області та 13 травня 2025 року прийнято рішення №918270166015 про відмову у перерахунку пенсії.
У зазначеному рішенні вказано про відмову в проведенні перерахунку пенсії з урахуванням довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця від 29.04.2025 №01/1-1403 та довідки про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця 29.04.2025 №01/1-1404, у зв`язку з відсутністю законних підстав.
Головне управління Пенсійного фонду України в Житомирській області листом №0600-0210-8/45088 від 16.05.2025 повідомило позивачу про відмову в переведенні на пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу», у зв`язку з відсутністю правових підстав.
Надаючи правову оцінку спірним правовідносинам, що виникли між сторонами, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.1 ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до пункту 2 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про державну службу" №889-VIII з 01.05.2016 (далі - Закон №889-VIII) втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 28.12.1993 № 3723-XII (далі - Закон України №3723-XII), крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пункті 10 і 12 цього розділу.
Зокрема, пунктами 10, 12 розділу "Прикінцеві та перехідні положення" Закону №889-VIII передбачено, що державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців. Для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону №3723-XII та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Частиною 1 статті 37 Закону №3723-XII встановлено, що на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону №1058-IV, за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом 1 частини 1 статті 28 згаданого Закону, у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 01.01.2011 - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Форми довідок про заробітну плату, що подається для призначення пенсії державним службовцям, затверджено Постановою Правління Пенсійного фонду України №1-3 від 17.01.2017, зареєстровану в Міністерстві юстиції України 08.02.2017 за №180/30048.
Згідно з частиною 1 статті 37 Закону України "Про державну службу" на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого ст.26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15 ), за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" (1058-15 ), у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку.
Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Таким чином, обов`язковою умовою для збереження в особи права на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ після 01.05.2016 є дотримання сукупності вимог, визначених частиною першою статті 37 Закону №3723-ХІІ і Прикінцевих та перехідних положень Закону №889-VIII, а саме щодо віку, страхового стажу та стажу державної служби. Аналогічна правова позиція щодо застосування вказаних норм матеріального права висловлена у постанові Верховного Суду від 10.07.2018 року у справі № 590/6970/16-а.
Постановою Кабінету Міністрів України від 14 вересня 2016 №622 затверджено Порядок призначення пенсій деяким категоріям осіб (далі - Порядок №622).
Згідно з пунктом 4 Порядку №622 пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, до якої включаються всі види оплати праці, з якої сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та відповідного рангу за останнім місцем роботи на державній службі, до якої включаються всі види оплати праці, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування. 
При цьому посадовий оклад, надбавки за ранг та вислугу років враховуються в розмірах, установлених на день звернення за призначенням пенсії за останньою займаною посадою державної служби; розмір виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років), що включаються в заробіток для обчислення пенсії, визначається за вибором того, хто звернувся за пенсією, за будь-які 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією незалежно від наявності перерв починаючи з 1 травня 2016 року. 
Середньомісячна сума зазначених виплат за 60 календарних місяців визначається шляхом ділення загальної суми цих виплат на 60. За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні; у разі коли в осіб, зазначених в пункті 2 цього Порядку, станом на дату звернення немає 60 календарних місяців роботи на посаді державної служби підряд перед зверненням за пенсією починаючи з 1 травня 2016 року, середньомісячна сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається шляхом ділення загальної суми таких виплат за наявні місяці роботи починаючи з 1 травня 2016 року на кількість таких місяців. 
За бажанням особи неповні місяці роботи на посаді державної служби враховуються як повні. При цьому, для державних службовців, які звернулися за призначенням пенсії у травні 2016 року, а також для осіб, які не працювали починаючи з 1 травня 2016 року на посадах державної служби, сума виплат (крім посадових окладів, надбавок за ранг та вислугу років) визначається з розрахунку таких виплат за травень 2016 року як за повний місяць; матеріальна допомога та виплати, які нараховуються за період, що перевищує календарний місяць, враховуються в частині, що відповідає кількості місяців у розрахунковому періоді.
За бажанням осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, і які на момент виходу на пенсію не перебувають на державній службі, розмір зазначених в абзацах третьому - п`ятому цього пункту виплат визначається в середніх розмірах відносно визначених законодавством таких виплат за місяць, що передує місяцю звернення за призначенням пенсії, але не раніше травня 2016 року, за відповідною (прирівняною) посадою (посадами) за останнім місцем роботи на державній службі.
Зі змісту оскаржуваного рішення суд встановив, що з 18.09.2001 позивачу була призначена пенсія за нормами Закону України "Про державну службу", та з 15.09.2020 переведена на пенсію за віком відповідно до Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", що позивачем не заперечується.
Як свідчать матеріали справи, позивачка 06.05.2025 звернулася із заявою до Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області у якій просила здійснити перехід на інший вид пенсії - на пенсію за віком згідно з Законом України "Про державну службу", та з урахуванням заробітної плати за останнім місцем роботи на державній службі, зазначеної у довідках Департаменту регіонального розвитку Житомирської обласної державної адміністрації від 29.04.2025 №01/1-1403 та №01/1-1404.
Відтак, ключовим у цій справі є питання права осіб, які бажають перейти з пенсії за віком, призначеної відповідно до Закону №1058-IV, на пенсію відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, яка їм вже призначалась до цього, на перерахунок цієї пенсії на підставі нових довідок про складові заробітної плати для призначення пенсії державного службовця за посадою, з якої ці особи вийшли на пенсію.
Водночас, як Закон №889-VІІІ, так і Закон №1058-IV не передбачають підстав (умов) для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі збільшенням розміру заробітної плати працюючих службовців. Таких підстав не передбачено також статтею 37 Закону №3723-ХІІ.
Однак, суд зазначає, що порушене у справі питання правомірності повторного переведення особи на пенсію за віком відповідно до статті 37 Закону №3723-ХІІ, а також можливості її перерахунку на підставі нових довідок про складові заробітної плати вже було предметом розгляду у Верховному Суді.
Зокрема, у постанові Верховного Суду від 19 березня 2025 року у справі №300/936/23 викладено правовий висновок, згідно з яким ані Закон №889-VIII, ані Закон №1058-IV не містять положень, які б передбачали підстави або механізм для перерахунку пенсії державного службовця у зв`язку зі зміною (збільшенням) розміру заробітної плати діючих службовців. Аналогічним чином, жодних підстав для такого перерахунку не передбачає і стаття 37 Закону №3723-ХІІ, яка регламентує порядок призначення пенсії за віком державним службовцям.
Верховний Суд у згаданій постанові також наголосив на принципі прямої дії закону в часі: до правовідносин щодо перерахунку пенсій підлягає застосуванню законодавство, чинне на момент звернення за перерахунком або переведенням, а не те, що діяло на час первинного призначення пенсії. Отже, законодавство, чинне на момент звернення позивачки, не передбачало можливості проведення перерахунку пенсії державного службовця, зокрема, на підставі поданих нею довідок про оновлені складові заробітної плати.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 28 липня 2025 року у справі №140/5363/24.
Враховуючи пряму дію закону в часі, до правовідносин щодо перерахунку пенсій застосовується законодавство, чинне на час, коли здійснюється перерахунок, а не те, яке діяло на час призначення пенсії.
Отже, розміри пенсій державних службовців, призначених на підставі статті 37 Закону № 3723-ХІІ, на відміну від розмірів пенсій, призначених на підставі інших нормативних актів, не підлягають перерахуванню.
Також суд зауважує, що право на вибір особою одного з видів пенсії, передбачених статтею 9 Закону №1058-IV, не передбачає можливості переходу з одного виду пенсії на аналогічний, вже призначений вид пенсії, шляхом здійснення нового «призначення» цієї ж пенсії.
Кожна наступна зміна виду пенсії є переведенням або переходом з одного виду пенсії на інший, а не новим її призначенням чи перерахунком. Перерахунок пенсії, за своїм змістом є зміною розміру одного і того ж виду пенсії, у зв`язку із зміною показника, що був базою для визначення розміру пенсії (заробітної плати, грошового забезпечення тощо), чи з інших підстав, передбачених чинним законодавством.
Крім того, пунктом 13 розділу XV "Прикінцеві положення" Закону № 1058-IV передбачено, що у разі якщо особі призначено пенсію відповідно до законів України, зокрема "Про державну службу", її виплата продовжується до переведення за бажанням особи на пенсію на інших підставах або за бажанням особи поновлюється у розмірі, який було встановлено до переведення.
Таким чином, позивачка має право на поновлення пенсійної виплати призначеної відповідно до статті 37 Закону №3723-XII, однак у розмірі, який було встановлено до переведення, яке відбулося 15.09.2020.
З огляду на вищевикладене, враховуючи наведені висновки Верховного Суду, судом не встановлено протиправності рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 13.05.2025 №918270166015, а тому вказане рішення є правомірним та таким, що прийняте відповідно до вимог чинного законодавства, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову.
Частиною 1 та 2 статті 77 КАС України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Приписами статті 90 КАС України встановлено, що суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
З огляду на наведене, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог.
Відповідно до ч.5 ст.139 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати з відповідача не стягуються.
Керуючись статтями 6-9, 32, 77, 90, 139, 241-246, 255, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, Житомирський окружний адміністративний суд,-
вирішив:
У задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , ідн. номер НОМЕР_1 ) до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (просп. Соборний, 158Б, м. Запоріжжя, Запорізька обл., Запорізький р-н, 69005, код ЄДРПОУ 20490012) та Головного управління Пенсійного фонду України в Житомирській області (вул. Ольжича, 7, м. Житомир, Житомирський р-н, Житомирська обл., 10003, код ЄДРПОУ 13559341) про визнання дій протиправними, зобов`язання вчинити дії, - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Сьомого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення складено в повному обсязі 10 березня 2026 року.

Суддя А.В. Горовенко