Справа №449/1684/25 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02.03.2026         м. Перемишляни

Суддя Перемишлянського районного суду Львівської області Савчак А.В., розглянувши матеріали, які надійшли з відділення поліції №2 Львівського районного управління поліції №2 про притягнення до адміністративної відповідальності, -
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,
житель АДРЕСА_1 
за ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИВ:
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 494869 від 26.10.2025р. слідує, що ОСОБА_1 26.10.2025р. близько 18.08год. в с.Лани по вул.Львівська,1 керував транспортним засобом марки Мазда номерний знак НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), чим порушив вимоги п. 2.5 «Правил дорожнього руху України» та скоїв адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст.130 КУпАП. Від проходження медичного огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі відмовився. 
В суді ОСОБА_1 та його представник адвокат Юхман Я.В. вини не визнали. ОСОБА_1 пояснив, що 26.10.2025р. близько 18год. в с.Лани він попросив свою дружину забрати його і його знайомого ОСОБА_2 після святкування. Його дружина ОСОБА_3 приїхала за ними на автомобілі марки Мазда номерний знак НОМЕР_1 . Припаркува автомобіль та відійшла до своєї тітки ОСОБА_4 , яка мешкає за адресою АДРЕСА_2 . ОСОБА_1 та ОСОБА_2 сиділи в машині і нікуди не їхали, при цьому ОСОБА_1 дійсно сидів за кермом. Працівники патрульної поліції проїжджаючи повз автомобіль Мазда номерний знак НОМЕР_1 , де він сидів на місці водія, а автомобіль був у нерухомому стані о 19:19 год., а через деякий час розвернулись та під`їхали знову до автомобіля, який продовжував стояти на місці, та в подальшому почали складати протокол про адмінправопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. ОСОБА_1 факт керування транспортним засобом заперечував ще під час складання протоколу і просив врахувати цю обставину, однак працівники поліції все ж склали протокол за відмову від огляду. 
Дослідивши матеріали справи про адміністративні правопорушення та надані докази в їх сукупності, суд встановив наступне.
З долученого відеозапису вбачається, що працівники патрульної поліції проїжджаючи повз автомобіль о 19:19 год., який стояв в нерухомому стані, через деякий час розвернулись та під`їхали знову до того ж автомобіля, який продовжував стояти на місці. Отже, твердження, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом і його було зупинено, - не відповідає дійсності. Факт керування автомобілем ОСОБА_1 також заперечував під час складання протоколу.
Дану обставину під час розгляду справи також підтвердив свідок ОСОБА_2 (який теж перебував в автмобілі). Також він підтвердив, що за ним і ОСОБА_1 приїхала дружина, щоб завезти їх до м.Бібрки. 
Як вбачається з самого протоколу, автомобіль дійсно належить ОСОБА_5 , а відповідно до долученої захисником копії посвідчення водія, ОСОБА_5 має право керувати транспортними засобами категорії «В».
З наявних у справі матеріалів справи та долучених захисником додаткових документів встановити, що саме дружина ОСОБА_1 керувала транспортним засобом однозначно неможливо.
Однак, і факт керування таким транспортним засобом самим ОСОБА_1 також жодним доказом не підтверджений, а те, що він сидів за кермом автомобіля не свідчить про факт керування таким автомобілем.
З долученої захисником довідки старости №13 від 23.02.2026 р. вбачається, що в с.Лани вулиці Львівської немає. 
На думку суду, це свідчить про певні неточності в протоколі, однак такі не є суттєвими та жодним чином не впливають на самі обставини справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Стаття 130 КУпАП встановлено адміністративну відповідальність, зокрема, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Згідно ст. 62 Конституції України обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом та на припущеннях, а усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь. Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості. Суддя також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, адже діючи таким чином суддя неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
В рішенні №404/4467/16-а від 20.02.19 ВС/КАС зазначив, що «саме по собі керування транспортним засобом розуміється, як технічна дія водія з метою приведення транспортного засобу в рух, зрушення з місця і, як наслідок, переміщення транспортного засобу в просторі. Експлуатація транспортного засобу передбачає використання цього транспортного засобу за призначенням, тобто з метою керування.
Таким чином, керування транспортним засобом – це умисне виконання особою функцій водія шляхом вчинення технічних дій для приведення транспортного засобу в рух та зворушення з місця, а під час руху – для зміни напрямку руху та/чи швидкості транспортного засобу.
Знаходження за кермом транспортного засобу, яке не є в стані руху (знаходиться в нерухомому стані), особи в нетверезому стані не є доказом вчинення останнім адмінправопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки саме перебування особи на місці водія не доводить факт керування транспортним засобом, незалежно навіть від наявності ввімкненого двигуна.

Таким чином, під час судового розгляду справи з урахуванням пояснень ОСОБА_1 та його представника адвоката Юхман Я.В., переконливих доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 поза розумним сумнівом у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, згідно протоколу про адміністративне правопорушення, в тому числі порушення п. 2.5 ПДР України - здобуто не було (факт керування транспортним засобом не встановлено). 

Згідно із ст. 7 КУпАП, провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності, і ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю у разі відсутності події і складу адміністративного правопорушення. Виходячи з вищенаведеного, провадження у даній справі підлягає закриттю у зв`язку відсутністю в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Керуючись ст.130, ст. ст. 280, 283, п. 1 ст. 247 КУпАП, суддя,
ПОСТАНОВИВ:
Провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП, закрити у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова судді набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя:       Савчак Андрій Володимирович