Справа № 169/289/26 
Провадження № 3/169/417/26 

ТУРІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2026 року селище Турійськ

Суддя Турійського районного суду Волинської області Хвіц Г.Й.,
розглянувши матеріали, які надійшли від Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя: АДРЕСА_1 , неодруженого, офіційно непрацюючого, РНОКПП: НОМЕР_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

ВСТАНОВИВ :
15 березня 2026 року о 19 годині 51 хвилині ОСОБА_1 , керуючи по вул. Незалежності в с. Свинарин Ковельського (колишнього Турійського) району Волинської області належним ОСОБА_2 автомобілем марки «ВАЗ 21011», номерний знак НОМЕР_2 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, тремтіння пальців рук),всупереч пункту 2.5 Правил дорожнього руху України відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 у судовому засіданні свою вину у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення визнав повністю, щиро розкаявся та просив суворо його не карати. Крім того зазначив, що посвідчення водія будь-якої категорії йому не видавалося.
Заслухавши особу, яка притягається до адміністративної відповідальності, всебічно, повно й об`єктивно дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суддя дійшов такого висновку.
Судовий розгляд проводиться лише стосовно особи, якій висунуте обвинувачення, і лише в межах висунутого обвинувачення.
Відповідно до вимог закону формулювання суті правопорушення повинно бути чітким і конкретним із зазначенням місця, часу, способу його вчинення, мотивів і форми вини, а висновки суду щодо оцінки доказів мають вказуватись у вигляді точних і категоричних суджень, які виключали б сумніви з приводу допустимості, належності і достовірності доказів на обґрунтування висновку про винуватість особи.
Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
ОСОБА_1 ставиться у провину порушення вимог пункту 2.5 Правил дорожнього руху України, яким встановлено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Адміністративна відповідальність за недотримання вимог зазначеного пункту правил дорожнього руху, а саме: за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена частиною першою статті 130 КУпАП.
За змістом частини першої статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного сп`яніння, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами та оглядові на стан алкогольного сп`яніння.
Пунктами 2, 3 розділу І Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України № 1452/735 від 09 листопада 2015 року (далі – Інструкція), передбачено, що огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови, виражене тремтіння пальців рук, різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя, поведінка, що не відповідає обстановці.
Відповідно до пункту 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення.
За змістом пункту 6 Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі, затвердженої наказом Міністерства внутрішніх справ України № 1395 від 07 листопада 2015 року, у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду в закладі охорони здоров`я поліцейський із застосуванням технічних засобів відеозапису (а в разі неможливості застосування таких засобів у присутності двох свідків) складає протокол про адміністративне правопорушення, у якому зазначає ознаки сп`яніння і дії водія щодо ухилення від огляду.
Аналогічні положення передбачені в пункті 8 Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1103 від 17 грудня 2008 року.
Аналіз наведених положень нормативно-правових актів дає підстави для висновку, що законодавством чітко визначено порядок і послідовність дій поліцейського при проведенні огляду на стан сп`яніння і підстави для складання протоколу про адміністративне правопорушення у разі відмови водія транспортного засобу від проведення огляду на стан сп`яніння. 
Крім повного визнання вини самим правопорушником, його вина у вчиненні вищевказаного адміністративного правопорушення в повному обсязі доводиться матеріалами справи, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 615800 від 15 березня 2026 року, актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого огляд на стан сп`яніння не проводився у зв`язку з відмовою, направленням на медичний огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, від 15 березня 2026 року, ДВД диском із записом, який свідчить про вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення.
Таким чином, суддя дійшов висновку про наявність в діях ОСОБА_1 , які виразилися у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, складу адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 КУпАП. 
Обставиною, що пом`якшує відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, в цьому випадку є щире розкаяння винного.
Обставин, що обтяжують відповідальність ОСОБА_1 за вчинене адміністративне правопорушення, не встановлено. 
Санкція частини першої статті 130 КУпАП передбачає відповідальність у виді накладення штрафу на водіїв у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік і на інших осіб - накладення штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Відповідно до пункту 1.10 ПДР України, водій - особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста - машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом) відповідної категорії. Враховуючи норми ПДР України, особа, яка керує транспортним засобом і не має посвідчення водія відповідної категорії, не є водієм в розумінні пункту 1.10 ПДР України.
Як видно з довідки інспектора сектору адміністративної практики Ковельського районного управління поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області лейтенанта поліції Пархомук О.В., що згідно бази даних ІКС «ІПНП» посвідчення водія ОСОБА_1 не видавалося.
З цих підстав ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом без посвідчення водія, підлягає адміністративній відповідальності за частиною першою статті 130 КУпАП як особа, яка керує транспортним засобом, та відмовилася від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного сп`яніння, і відносно нього можливо застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу.
А тому, враховуючи характер вчиненого адміністративного правопорушення, яке відноситься до категорії підвищеної суспільної небезпечності, та особу порушника, який є особою молодого віку, враховуючи обставини, що пом`якшують відповідальність, та відсутність обтяжуючих відповідальність обставин, а також те, що він посвідчення водія будь – якої категорії не отримував, та виходячи із визначеної законом мети адміністративного стягнення, суддя дійшов висновку, що в цьому випадку до ОСОБА_1 слід застосувати адміністративне стягнення у виді штрафу. 
Відповідно до статті 40-1 КУпАП, пункту 5 частини другої статті 4 Закону України “Про судовий збір” із ОСОБА_1 слід стягнути в дохід держави 665 гривень 60 копійок судового збору.
Керуючись статтями 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя

ПОСТАНОВИВ :
ОСОБА_1 визнати винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок.
Роз`яснити ОСОБА_1 , що відповідно до частини першої статті 307 Кодексу України про адміністративні правопорушення, штраф має бути сплачений порушником не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніш як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
У разі несплати правопорушником штрафу у вказаний строк стягнути із ОСОБА_1 на підставі частини другої статті 308 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу, подвійний розмір штрафу, зазначений у постанові, – в розмірі двох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 34 000 (тридцять чотири тисячі) гривень.
Постанова може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду через Турійський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя