Справа № 344/16771/25 
Провадження № 33/4808/165/26 
Категорія ч. 1 ст. 130 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Болюк І. І. 
Суддя-доповідач Повзло 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2026 року м. Івано-Франківськ
Суддя Судової палати з розгляду кримінальних справ Івано-Франківського апеляційного суду Повзло В.В.. за участю адвоката Боднарчука Андрія Михайловича,
розглянувши апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2026 року, якою
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) гривень, з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік, стягнуто судовий збір,

ВСТАНОВИВ:

Суддя суду першої інстанції встановив, що ОСОБА_1 18 вересня 2025 року, о 17 год. 00 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Ребета, 3, керував транспортним засобом марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.

В апеляційній скарзі апелянт просить постанову судді суду першої інстанції скасувати, закрити провадження у справі у зв`язку відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Вважає рішення суду першої інстанції незаконним та необґрунтованим.
Вказує, що він не керував транспортним засобом, а тому не мав підстав проходити огляд.
Звертає увагу, що відеозаписами не зафіксовано факт керування, чи зупинки транспортного засобу саме ОСОБА_1 .
Наголошує, що працівниками поліції не було долучено свідків, які б підтвердили факт керування, чи підтвердили б факт його відмови від огляду.
Також наголошує, що протокол про адміністративне правопорушення є лише документом який фіксує правопорушення, а не доказом вчинення такого, а тому він не повинен був братися судом першої інстанції до уваги.

Адвокат Боднарчук А.М. з`явився в судове засідання апеляційного суду. Йому роз`яснені права, передбачені ст. 271 КУпАП. Клопотань не заявлено. Просив задовольнити апеляційну скаргу та розглядати її без участі ОСОБА_1 .
Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 в судове засідання апеляційного суду не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце апеляційного розгляду, клопотань від про відкладення розгляду апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не подавав, не поступало і заяв зміну місця проживання чи про перебування в іншому місці з поважних причин.
Так, особи, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, розпоряджаються своїми правами на власний розсуд, однак користуватися ними повинні сумлінно в межах процесуального закону відповідно до їх призначення і тією мірою і в тих формах, які необхідні для досягнення мети провадження у справі. 
Відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, інших осіб, які беруть участь у провадженні у справі про адміністративне правопорушення, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
За таких обставин, відповідно до ч. 6 ст. 294 КУпАП, а також з метою реалізації права на справедливий судовий розгляд упродовж розумного строку, вважаю за можливе розглянути апеляційну скаргу у відсутність ОСОБА_1 .

Перевіривши матеріали справи, мотиви і доводи апеляційної скарги, вважаю, що її необхідно залишити без задоволення, з наступних підстав.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
При цьому, вважаю за необхідне наголосити на тому, що згідно практики Європейського суду з прав людини(далі - ЄСПЛ), повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду («Пономарьов проти України»).
Згідно з ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення, крім іншого є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами по справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку посадова особа встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 
Згідно з ст. 252 КУпАП оцінка доказів відбувається за внутрішнім переконанням особи, що приймає рішення, та ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному досліджені всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом та правосвідомістю, а жодний доказ не має наперед встановленої сили.
За приписами ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Розгляд справи відбувається в межах протоколу про адміністративне правопорушення відносно конкретної особи.
Посадовою особою, що складає протокол, ставиться у вину особі вчинення таких конкретних протиправних діянь, що містять в собі ознаки того чи іншого адміністративного правопорушення, що відображається у протоколі. Суддя ж, розглянувши справу повинен переконатись у наявності чи відсутності підстав для притягнення особи до адміністративної відповідальності за конкретні дії.
Вважаю, що суддя суду першої інстанції дотримався цих вимог закону та належним чином з`ясував обставини, що свідчать про наявність або відсутність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
Перевіривши доводи апеляційної скарги, вважаю, що висновок судді суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, відповідає фактичним обставинам справи і підтверджується дослідженими доказами, що узгоджуються між собою, та яким суддя дав належний аналіз і оцінив їх у сукупності, в тому числі на предмет того, чи вони отримані з дотриманням встановленого законом порядку та передбаченими способами, підтверджують існування обставин, що підлягають доказуванню, є належними та допустимими.

Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення від 18 вересня 2025 року серії ЕПР1 № 457801 (а.с. 1) ОСОБА_1 18 вересня 2025 року, о 17 год. 00 хв., в м. Івано-Франківську по вул. Ребета, 3, керував транспортним засобом марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку відмовився на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що передбачена відповідальність за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Протокол про адміністративне правопорушення складений уповноваженою на те особою – інспектором 2В2Р1Б УПП в Івано-Франківській області лейтенантом поліції Бойківом Р.Т., з дотриманням вимог ст. 254 КУпАП, з заповненням всіх необхідних реквізитів, встановлених ст. 256 КУпАП, підписаний ним.
ОСОБА_1 від підпису та дачі пояснень відмовився.
Твердження апелянта про те, що протокол про адміністративне правопорушення є лише документом який фіксує правопорушення, а не доказом вчинення такого, а тому він не повинен був братися до уваги не є слушним, оскільки протокол про адміністративне правопорушення за своїм правовим змістом є документами, який містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення і підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.
З акту огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів (а.с. 3) вбачається, що ОСОБА_1 у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановці, не пройшов огляд на місці зупинки транспортного засобу за допомогою вимірювального приладу у зв`язку з відмовою. ОСОБА_1 акт не підписав.
Згідно з направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції до КНП ПОК ЦПЗ ІФ ОР (а.с. 4) на такий огляд направлявся ОСОБА_1 , який мав ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка що не відповідає обстановціі який не пройшов огляд в медичному закладі у зв`язку з відмовою.
Відповідно до зобов`язання до протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №457801 (а.с. 5), ОСОБА_1 відсторонений від керування транспортним засобом марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 та зобов`язався не керувати ним протягом 24 годин.

Згідно з протоколом АЗ №074497 (а.с. 7) про адміністративне затримання за ч. 1 ст. 130 КУпАП від 18 вересня 2025 року, ОСОБА_1 був затриманий для складання протоколу про адміністративне правопорушення;
Рапортом заступника командира взводу 2 роти 2 БУПП в Івано-Франківській області ДПП лейтенанта поліції Віктора КИРИЛЮКА (а.с 8), з якого вбачається, що 18 вересня 2025 року під час несення служби в складі наряду: «Ясень 152» спільно із інспектором Бойків Р.Т., прибувши на виклик по вул. Ребета, 3 в м. Івано-Франківську «ДТП без травмованих» виявили заявника ОСОБА_2 , який повідомив, що невідомий чоловік керуючи транспортним засобом марки «Fiat Doblo», д.н.з. НОМЕР_1 , будучи неуважним, здійснюючи рух заднім ходом, не переконався в безпечності маневру та допустив наїзд на припаркований транспортний засіб заявника – «Renault Kangoo», д.н.з. НОМЕР_2 . Після ДТП, невідомий чоловік вийшов з автомобіля та почав тікати. Його вдалось наздогнати та затримати, згідно ст. 44 ЗУ «Про національну поліцію» було застосовано фізичну силу та згідно ст. 45 ЗУ «Про національну поліцію» - спец. засіб кайданки. Затриманим виявився ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебував з явними ознаками алкогольного сп`яніння. Від проходження огляду на стан сп`яніння чоловік відмовився, як на місці так і в медичному закладі. В учасників ДТП відібрано пояснення, складено схему ДТП. 
Вважаю, що рапорт за своїм правовим змістом є документом, яким інформують про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Крім того вказаний документ містить дані про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення, а тому він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.
На відеозаписах, які містяться на компакт-диску в матеріалах справи (а.с. 6), безсторонньо зафіксовано деякі обставини події, зокрема: зафіксовано як працівники поліції наздогнали невідомого чоловіка, яким вчинив ДТП та покинув місце пригоди. Під час спілкування з поліцейськими, останній не заперечував, що є учасником ДТП, повідомив, що трішки зачепив автомобіль. Далі чоловік відкрив водійські двері автомобіля, звідки дістав свою сумку та пред`явив документи. Працівники поліції перевірили документи у ОСОБА_1 та роз`яснив останньому його права, передбачені ст. 63 Конституції України та ст. 268 КУпАП. Далі працівник поліції встановив ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота; поведінка, що не відповідає обстановці, у зв`язку з чим ОСОБА_1 було запропоновано пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Alcotest Drаger» або в закладі охорони здоров`я та роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду у виді притягнення до адміністративної відповідальності. ОСОБА_1 від такого відмовився і вказав, що не керував транспортним засобом. Також ОСОБА_1 намагався домовитись з працівниками поліції щодо вирішення ситуації, яка склалась без оформлення відповідних матеріалів. Проте працівники поліції повідомили ОСОБА_1 про складання відносно нього процесуальних документів. Також зафіксовано складання таких документів, оголошення їх змісту ОСОБА_1 , який відмовився підписувати документи.
Досліджені судом відеозаписи досить інформативні, позбавлені упередження і суб`єктивного ставлення, є послідовними, мають безсторонній характер, містять у хронологічній послідовності відомості про обставини, які мають значення для правильного розгляду справи.
За змістом п. 1 ч. 1. ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на однострої, у/на службових транспортних засобах, фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману з фото- і відеотехніки, що перебуває в чужому володінні, для виявлення або фіксування правопорушення.
Законом не передбачено вимог щодо показань технічних приладів, що мають функції відеозапису, як доказів у справі про адміністративне правопорушення.
Твердження апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, відеозаписами не зафіксовано факт керування, а тому не мав підстав проходити огляд не є слушним, оскільки сукупністю доказів, що містять в матеріалах справи доведено, що транспортним засобом керував саме  ОСОБА_1 і йому як водію було запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння. Крім того ОСОБА_1 намагався втекти з місця пригоди і намагався домовитись з працівниками поліції без оформлення протоколу про адміністративне правопорушення, що також свідчить про те, що останній є водієм і розумів наслідки складання відповідних процесуальних документів.
Також слід зазначити, що причини та обставини зупинки транспортного засобу під керуванням  ОСОБА_1 , не підлягають встановленню, оскільки предметом доказування в межах даної справи є саме фактичні дані щодо відмови від огляду на стан алкогольного сп`яніння і саме це, згідно п. 2.5 Правил дорожнього руху ставиться у вину  ОСОБА_1 .
Таким чином вище викладена сукупність доказів поза розумним сумнівом доводить, що  ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу.
Згідно з ч. 1 ст. 130 КУпАП керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, є адміністративним правопорушенням і тягне за собою адміністративну відповідальність.
Відповідно до вимог п.п. 2.5. Правил дорожнього руху водієві визначено обов`язок водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Порядок проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, приписами Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої наказом від 09 листопада 2015 року № 1452/735, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 року за № 1413/27858 (далі - Інструкції), та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 грудня 2008 року № 1103 (далі - Порядку).
Відповідно до п. 2 Розділу І Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Згідно з ч. ч. 2, 3 ст. 266 КУпАП огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. У разі незгоди водія (судноводія) на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. Аналогічні приписи містить Інструкція. 
Також, за змістом ч. 2 ст. 266 КУпАП під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. У даному випадку працівниками поліції було застосовано технічні засоби відеозапису, а тому твердження апелянта про те, що працівниками поліції не було долучено свідків, які б підтвердили факт керування, чи підтвердили б факт його відмови від огляду не є слушним.
Наявні у матеріалах справи докази, в тому числі і відеозаписи підтверджують, що  ОСОБА_1 є водієм транспортного засобу і йому, як водію транспортного засобу запропонували пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння на місці за допомогою приладу «Alcotest Drаger» або в закладі охорони здоров`я та роз`яснено наслідки відмови від проходження такого огляду у виді притягнення до адміністративної відповідальності, проте ОСОБА_1 від такого відмовився.
Такі дії  ОСОБА_1 правильно було розцінено працівниками поліції як відмова від проходження огляду та стали підставою для оформлення протоколу.
Таким чином встановлено, що  ОСОБА_1 будучи водієм транспортного засобу у якого працівники поліції виявили ознаки алкогольного сп`яніння та запропонували пройти огляд на стан сп`яніння у відповідності до закону, відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння у відповідності до закону, чим порушив п.п. 2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Обставин, які б підтверджували позицію апелянта щодо незаконності постанови суду першої інстанції та наявності підстав для її скасування з закриттям провадження у справі, за результатами апеляційного розгляду не встановлено, а тому її необхідно залишити без змін.

Керуючись ст. 294 КУпАП,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 – залишити без задоволення.
Постанову судді Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 27 січня 2026 року щодо  ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Повзло