ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ	

07 січня 2026 року	Справа №160/6940/25 	

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Луніної О.С., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у місті Дніпро адміністративну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, -
ВСТАНОВИВ:

До Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області (вул. Сімферопольська, 17-а, м. Дніпро, 49600, код ЄДРПОУ ВП 44118658) в якій позивач просить:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення №0662332409 від 25.10.2024 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що був належним чином зареєстрований як фізична особа-підприємець (далі - ФОП) та припинив підприємницьку діяльність 17.05.2021. Позивач стверджує, що не був належним чином повідомлений про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки, не отримував копію наказу про її призначення чи будь-яких запитів про надання документів, що, на його думку, є грубим порушенням процедури проведення перевірки та підставою для скасування оскаржуваних рішень. Також вказує на сплив строків давності для проведення перевірки та притягнення до відповідальності. Щодо суті спірного ППР вказує, що надані до заперечення на акт перевірки документи повно підтверджують належне ведення бухгалтерського та податкового обліку, а також підтверджують безпідставність висновків податково перевірки.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.03.2025 року відкрито провадження в адміністративній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідачем до суду надіслано відзив, в якому відповідач заперечує проти задоволення позовних вимог. Відповідач зазначає, що вся кореспонденція, включно з повідомленням про перевірку, надсилалась на податкову адресу позивача рекомендованим листом з повідомленням про вручення відповідно до вимог статті 42 Податкового кодексу України (далі - ПК України). Відповідач посилається на норми пункту 42.5 статті 42 ПК України та судову практику, згідно з якими документ вважається врученим навіть у разі його повернення поштою з причини невручення, якщо платник податків не забезпечив отримання кореспонденції за своєю зареєстрованою адресою. Оскільки позивач не надав первинні документи на запит контролюючого органу, відповідач вважає оскаржувані рішення законними та обґрунтованими.
Позивачем до суду надіслано відповідь на відзив в якому останній вважає необґрунтованими доводи відповідача, просить суд задовольнити вимоги в повному обсягу.
Справа розглядається судом в порядку спрощеного провадження за приписами статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. При розгляді справи за правилами спрощеного позовного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду і вирішення позову по суті, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 був зареєстрований як фізична особа-підприємець з 01.01.2017 по 17.05.2021.
Наказом №2274-п від 04.05.2023 року було призначено проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника додатків - фізичної особи ОСОБА_1 
ГУ ДПС у Дніпропетровській області направило на адресу позивача Наказ №2274-п від 04.05.2023 року "Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника додатків - фізичної особи ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 )" у якому, зокрема, було встановлено строки проведення перевірки, а саме з 08.08.2023 року тривалістю 5 робочих днів.
З метою початку проведення документальної позапланової виїзної перевірки ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), вручення копії наказу та пред`явлення направлення від 04.05.2023 №2885 на проведення перевірки мною, головним, державним, інспектором відділу планових перевірок оподаткування фізичних осіб управління оподаткування фізичних осіб ГУ ДПС у Дніпропетровській області Іриною СКОМОРОХОЮ 08.05.2023 о 9 год. 00 хв. здійснено вихід за податковою адресою платника податків: АДРЕСА_2 .
За результатами виходу за податковою адресою встановлено, що ППФО ОСОБА_1 за даною адресою не знаходиться. Телефонний номер НОМЕР_3 , який зазначений в інформаційних базах ДПС, не належить ППФО ОСОБА_1 .
У зв`язку з неможливістю фактичного проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 через відсутність останнього за адресою реєстрації було складено акт №1146/04-36-24-08/ НОМЕР_1 від 08.05.2023 року "Про неможливість проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків-фізичної особи ОСОБА_1 " та направлено на адресу Кам`янського районного управління поліції ГУ НП в Дніпропетровській області запит на встановлення місцезнаходження платника податків №17057/5/04-36-24-08 від 09.05.2023 року.
Оскільки, підприємцем не надано документів зазначених у запиті контролюючого органу, складено акт ненадання документів: №2096/04-36-24-09/ НОМЕР_1 від 11.09.2024. Тому перевірка проведена на підставі баз даних ДПС, а саме: відомостей отриманих з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків (далі - ДРФО ДПС України), АІС «Податковий блок», податкових декларації про майновий стан і доходи, з Єдиного, реєстру податкових накладних (далі - ЄРПН), з Єдиної автоматизованої інформаційної системи Дермитслужби тощо, за результатами якої складено акт від 18.09.2024 №2655/04-36-24-09/2674310437.
ОСОБА_1 до заперечень від 04.10.2024 року на акт перевірки на акт документальної невиїзної позапланової перевірки від 18.09.2024 №2655/04-36-24-09/ НОМЕР_1 надав завірені копії документів:
- Копії квитанцій про сплату податків і зборів;
- Копії квитанцій по оплаті електроенергії і водопостачання;
- Копії квитанцій з оплати ліцензій на право роздрібної торгівлі тютюновими виробами;
- Копії квитанцій за технічне обслуговування РРО;
- Квитанції оренди торгового місця;
- Квитанції з оплати ЕЦП та придбань книги РРО;
- Накладні за 2017 рік;
- Накладні за 2018 рік;
- Накладні за 2019 рік;
- Накладні за 2020 рік;
- Накладні за 2021 рік.
На підставі наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17.10.2024 №5176-п «Про проведення документальної позапланової виїзної перевірки платника податків - фізичної особи ОСОБА_1 » з 18.10.2024 тривалістю 5 робочих днів, призначено проведення документальну позапланову виїзну перевірку з метою дотримання вимог податкового, валютного, іншого законодавства за період діяльності з 01.01.2017 по 17.05.2021, правильності нарахування, обчислення та сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування за період діяльності з 01.01.2011 по 17.05.2021.
З метою вручення наказу від 17.10.2024 №5176-п на проведення перевірки та отримання доступу до документів, 18.10.2024 здійснено вихід за податковою адресою платника податків: АДРЕСА_3 для вручення наказу та проведення перевірки.
За результатами виходу за податковою адресою 18.10.2024р. встановлено, що ОСОБА_1 за даною адресою не знаходився. Таким чином, виникли умови неможливості вручення наказу ГУ ДПС у Дніпропетровській області від 17.10.2024 №5176-п та проведення документальної позапланової виїзної перевірки ОСОБА_1 у терміни, вказані у наказі від 17.10.2024 №5176- п.
Листом № 73151/6/04-36-24-09-12 від 21.10.2024 р. позивача було проінформовано про те, що у зв`язку з неможливістю проведення перевірки через його відсутність 18.10.2024 р. за адресою реєстрації, висновки акту перевірки № 2655/04-36-24-09/ НОМЕР_1 від 18.09.2024 залишені без змін.
Висновки п.2.6.1 акту перевірки № 2655/04-36-24-09/ НОМЕР_1 від 18.09.2024 р. стали підставою для донарахування податку на додану вартість за лютий 2021 р. в сумі 14727,22 грн. і від 1 санкцій в сумі 3681,81 грн. та прийняття податкового повідомлення-рішення №0662332409 разом з тим, рішенням від 10.01.2025 №772/6/99-00-06-01-02-06 спірне ППР залишено без змін, скарга без задоволення.
Не погодившись з прийнятим рішенням позивач звернувся до суду з даним позовом.
Надаючи правову оцінку спірним відносинам, суд виходить з наступного.
Порядок проведення документальної невиїзної перевірки встановлено статтею 79 Податкового кодексу України (далі – ПК України). Відповідно до пункту 79.2 цієї статті, така перевірка проводиться на підставі наказу керівника контролюючого органу та за умови надіслання платнику податків рекомендованим листом із повідомленням про вручення або вручення під розписку копії наказу та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення перевірки.
Суд бере до уваги, що відповідно до пункту 42.2 статті 42 ПК України, документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані за податковою адресою платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Пунктом 42.5 цієї ж статті передбачено, що у разі, якщо пошта не може вручити платнику податків документ у зв`язку з його відсутністю за місцезнаходженням або з інших причин, документ вважається врученим платнику податків у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причини невручення.
Водночас, вирішуючи спір по суті, суд зауважує, що підставою для донарахування податкових зобов`язань та застосування штрафних санкцій слугувала саме відсутність первинних документів, які б підтверджували задекларовані позивачем показники за період з 01.01.2017 по 17.05.2021.
Обов`язок платника податків вести облік доходів і витрат на підставі первинних документів та зберігати ці документи протягом встановлених строків передбачений пунктами 44.1 та 44.3 статті 44 ПК України. У разі ненадання таких документів під час перевірки, вважається, що вони були відсутні у платника податків на час складення звітності, що є прямою нормою пункту 44.6 статті 44 ПК України.
Суд наголошує, що адміністративне судочинство спрямоване на ефективний захист порушених прав. Позивач, оскаржуючи висновки контролюючого органу, мала можливість під час розгляду даної адміністративної справи надати суду належні та допустимі докази на спростування висновків акта перевірки, зокрема, надати книгу обліку доходів і витрат, первинні документи, що підтверджують склад та розмір її витрат за спірний період.
Також позивач у позовній заяві наголошує, що на момент проведення перевірки та винесення оскаржуваних рішень у 2024 році вже тривалий час не мав статусу фізичної особи-підприємця, що, на його думку, є підставою для визнання дій відповідача протиправними.
Суд вважає такі доводи безпідставними та такими, що суперечать нормам чинного законодавства, виходячи з наступного.
По-перше, припинення державної реєстрації підприємницької діяльності фізичної особи є прямою та самостійною підставою для проведення документальної позапланової перевірки. Так, відповідно до підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України, документальна позапланова перевірка здійснюється, якщо, зокрема, розпочато процедуру припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Отже, факт припинення позивачем статусу ФОП надавав право відповідачу вжити заходів для проведення відповідної перевірки з метою з`ясування правильності нарахування та повноти сплати податків та зборів за весь період ведення такої діяльності.
По-друге, за своєю правовою природою, фізична особа-підприємець не є окремою юридичною особою. Реєстрація ФОП лише надає фізичній особі право на ведення господарської діяльності. Відповідно до статті 52 Цивільного кодексу України, фізична особа - підприємець відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
Припинення статусу ФОП не припиняє зобов`язань самої фізичної особи, які виникли у неї за результатами ведення такої діяльності. Зобов`язання зі сплати податків, нарахованих за період здійснення підприємницької діяльності, залишаються за фізичною особою до їх повного погашення.
Цей принцип прямо закріплений у податковому законодавстві. Згідно з пунктом 97.4 статті 97 ПК України, у разі припинення підприємницької діяльності фізичної особи (у тому числі визнання її банкрутом) і якщо невиконаними залишаються грошові зобов`язання чи податковий борг, такі грошові зобов`язання чи податковий борг погашаються за рахунок майна зазначеної особи.
Крім того, обов`язок зберігати первинні документи, на підставі яких формується звітність, протягом 1095 днів, встановлений пунктом 44.3 статті 44 ПК України, не зникає після припинення статусу ФОП. Цей обов`язок забезпечує можливість контролюючих органів перевірити правильність нарахування податків за минулі періоди.
Таким чином, суд доходить висновку, що припинення позивачем підприємницької діяльності не є обставиною, яка б звільняла особу від податкових зобов`язань, що виникли в період такої діяльності, або позбавляла контролюючий орган права на проведення перевірки та прийняття відповідних рішень за її результатами. Доводи позивача в цій частині є хибним тлумаченням норм законодавства та судом відхиляються.
Щодо доводів позивача про те, що відповідач пропустив строки для проведення перевірки, оскільки вона була проведена через значний час після державної реєстрації припинення підприємницької діяльності, суд зазначає наступне.
Положення підпункту 78.1.7 пункту 78.1 статті 78 Податкового кодексу України встановлюють, що припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця є підставою для проведення документальної позапланової перевірки. При цьому, дана норма, як і інші норми ПК України, не містить імперативного припису, який би зобов`язував контролюючий орган провести таку перевірку виключно до моменту або в процесі державної реєстрації припинення діяльності. Законодавство встановлює право контролюючого органу на таку перевірку, а часові межі її проведення регулюються загальними строками давності.
Основним строком, який обмежує право контролюючого органу на визначення суми грошових зобов`язань платника податків, є строк, встановлений статтею 102 ПК України, що становить 1095 днів.
Водночас, законодавцем внесено зміни до ПК України, якими було зупинено перебіг строків давності. Зокрема, пунктом 52-2 підрозділу 10 розділу ХХ «Перехідні положення» ПК України було зупинено перебіг строків давності, передбачених статтею 102 цього Кодексу, на період з 18 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України.
В подальшому, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації, підпунктом 69.9 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ ПК України було встановлено, що тимчасово, до 1 серпня 2023 року, для платників податків та контролюючих органів зупиняється перебіг строків, визначених податковим законодавством та іншим законодавством, контроль за дотриманням якого покладено на контролюючі органи.
Таким чином, на період дії карантинних обмежень та воєнного стану перебіг 1095-денного строку для визначення податкових зобов`язань позивача за період з 01.01.2017 по 17.05.2021 був зупинений. Відповідно, на момент призначення та проведення перевірки у жовтні 2024 року встановлені статтею 102 ПК України строки давності не спливли.
Отже, суд доходить висновку, що чинне законодавство не обмежує контролюючий орган у проведенні перевірки у зв`язку з припиненням діяльності ФОП виключно періодом до завершення реєстраційних дій. Така перевірка може бути проведена і пізніше, але в межах строків давності, встановлених статтею 102 ПК України, з урахуванням їх зупинення. Оскільки на момент проведення перевірки ці строки не спливли, відповідач діяв у межах наданих йому повноважень та у спосіб, передбачений законом. Доводи позивача в цій частині є безпідставними.
Щодо суті виявлених перевіркою порушень.
В акті перевірки контролюючим органом зазначено, що згідно з поданою ОСОБА_1 реєстраційною заявою платника податку на додану вартість (далі - ПДВ) №4037056430551 від 17.02.2021 загальна сума оподаткованих операцій станом на 31.01.2021 становить 1 503 022,00 грн. При цьому, в поданій декларації про майновий стан і доходи за 2020 рік від 09.02.2021 №9277124 визначено загальний оподаткований дохід у сумі 1 781 549,58 грн. Тобто, перевищення граничної суми 1000000,00 грн. відбулось у 2020 році. Проте, оскільки, до перевірки не надано документів, неможливо визначити місяць в якому відбулось перевищення.
Таким чином, на виконання вимог п. 181.1 ст. 181 та п. 183.2. ст. 183 ПК України ОСОБА_1 мав зареєструватися платником ПДВ з 11.01.2021.
Перевіркою встановлено, що у періоді з 11.01.2021 по 17.05.2021 згідно поданої декларації за 2021 рік отримано дохід на суму 123 041,08 грн.
Відповідно до вищезазначеного, встановлено порушення позивачем вимог пп. 187.1, ст. 187, з урахуванням п. 181.1 ст. 181 та п. 183.2. ст. 183 ПК України в частині заниження ПДВ за лютий 2021 року у сумі 14 727,22 грн.
Щодо зазначених порушень, позивач не надав ані пояснень, ані документального підтвердження помилковості висновків контролюючого органу, в обґрунтування вимог позовної заяви посилаючись лише на методологічні та процедурні порушення проведення перевірки. 
З огляду на вищевикладене, позивач не надав доказів на спростування висновків акта перевірки та не підтвердив правомірність задекларованих ним показників первинними документами ані під час перевірки, ані під час судового розгляду.
Таким чином, суд доходить висновку, що оскаржуване податкове повідомлення-рішення є правомірним, обґрунтованим та прийнятим на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені законодавством України, а підстави для скасування відсутні.
Керуючись ст.ст. 2, 9, 77, 78, 90, 139, 241-246, 262 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:

У задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення - відмовити.
Рішення суду набирає законної сили відповідно до вимог статті 255 Кодексу адміністративного судочинства України та може бути оскаржене в строки, передбачені статтею 295 Кодексу адміністративного судочинства України.

Суддя О.С. Луніна