Дата документу 02.04.2026	Справа № 554/3442/26	
 	Провадження № 3/554/519/2026	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

«02» квітня 2026 року м. Полтава

Шевченківський районний суд міста Полтави у складі: головуючого – судді Сметаніної А.В., розглянувши адміністративний матеріал, який надійшов з УПП в Полтавській області ДПП (адреса: 38751, Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в) у відношенні:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Решетняки, Новосанжарського району, Полтавської області, громадянина України, не працюючого, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_1 , 
- за ст. 124 КУпАП, 

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Руденки, Новосанжарського району, Полтавської області, громадянина України, ФОП, фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП – НОМЕР_2 , 
- за ст. 124 КУпАП, 

В С Т А Н О В И В:

06 березня 2026 року о 17 годині 35 хвилин, в м. Полтава по вул. Європейська (Фрунзе), 146Б, водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ NISSAN QASHQAI, д/н НОМЕР_3 , рухаючись зі сторони вул. Київське шосе в бік вул. Злагоди при перестроюванні, не надав перевагу в русі ТЗ TOYOTA PRIUS, д/н НОМЕР_4 , під керуванням водія ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися, та скоїв з ним зіткнення, після чого продовжив рух та здійснив наїзд на металевий паркан, чим порушив п.п.10.1, 10.3 ПДР України. В результаті зіткнення автомобілі та паркан отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. 

Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №608024 від 06 березня 2026, 06 березня 2026 року о 17 годині 35 хвилин, в м. Полтава по вул. Європейська (Фрунзе), 146Б, водій ОСОБА_2 , керуючи ТЗ TOYOTA PRIUS, д/н НОМЕР_4 , рухаючись зі сторони вул. Київське шосе в бік вул. Злагоди, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався дистанції та скоїв зіткнення з ТЗ NISSAN QASHQAI, д/н НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався попереду, після чого водій ОСОБА_1 продовжив рух та здійснив наїзд на металевий паркан, чим порушив п.п.12.1, 13.1 ПДР України. В результаті зіткнення автомобілі та паркан отримали механічні пошкодження, завдані матеріальні збитки. 

В судовому засіданні ОСОБА_1 пояснив, що свою провину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП визнає повністю. Зазначив, що рухався по вул. Європейська в сторону Меблевого кварталу по центральному ряду проїзної частини. Проїхавши зупинку, на який стояв автобус, увімкнув правий покажчик повороту і перестроювався в крайню праву смугу. Через декілька секунд відчув удар в задню частину автомобіля, від чого його автомобіль відкинуло на металевий паркан. Згоден з тим що в його діях є порушення вимог ПДР України. Однак вважає, що водій ОСОБА_2 також є винним у порушенні вимог ПДР України.

В судовому засіданні ОСОБА_2 своєї провини за ст. 124 КУпАП не визнав, суду пояснив, що він рухався на ТЗ TOYOTA PRIUS, д/н НОМЕР_4 по вул. Європейська в м. Полтава. Проїзна частина вул. Європейської має по три смуги для руху у двох напрямках, які розділені між собою подвійною суцільною лінією дорожньої розмітки. Він рухався прямо в крайній правій смузі. Швидкісний режим не порушував, їхав десь 50 км/год. Автомобіль NISSAN QASHQAІ, д/н НОМЕР_5 рухався в середній смузі. Вказаний автомобіль неочікуванно увімкнув правий покажчик повороту і, різко зменшуючи швидкість, почав перестроюватись на крайню праву смугу, по якій рухався його автомобіль. Щоб уникнути зіткнення, він намагався загальмувати, але зіткнення уникнути не вдалось. В момент зіткнення його автомобіль передньою своєю частиною контактував з задньою правою кутовою частиною автомобіля NISSAN QASHQAI. Вважає, що в ДТП винен водій ОСОБА_1 , а він не порушував ПДР України, а тому просить закрити провадження у справі відносно нього. 

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 – адвокат Хлистун І.М. повністю підтвердила його пояснення, просить закрити провадження у справі за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Також просить долучити до справи письмові пояснення, фото з місця ДТП та копію висновку експерта №8 від 31.03.2026, відповідно до якого в діях водія ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п.п. 12.1, 12.3, 13.1 ПДР України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв?язку з даною пригодою, не вбачається. В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля NISSAN QASHQAІ ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.3 ПДР України і знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв?язку з даною пригодою. Тому вважає, що саме ОСОБА_1 повинен бути притягнутий до адміністративної відповідальності. 

Суд, вислухавши пояснення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , адвоката Хлистун І.М., дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, приходить до наступних висновків:

Згідно зі статтею 1 КУпАП завданням цього Кодексу є охорона прав і свобод громадян, власності, конституційного ладу України, прав і законних інтересів підприємств, установ і організацій, встановленого правопорядку, зміцнення законності, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі точного і неухильного додержання Конституції і законів України, поваги до прав, честі і гідності інших громадян, до правил співжиття, сумлінного виконання своїх обов`язків, відповідальності перед суспільством.

Відповідно до статті 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу у зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження у справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності. Застосування уповноваженими на те органами і посадовими особами заходів адміністративного впливу провадиться в межах їхньої компетенції відповідно до закону.

Згідно ч. 1 ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.

Відповідно до ст. ст. 245, 252, 280 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності. Орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю. Орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. 

Відповідно до вимог ст. 251 КупАП доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.

Відповідальність за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, настає, якщо учасниками дорожнього руху були порушені правила дорожнього руху, що спричинили пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.

Об`єктивна сторона правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП виражається у порушенні учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна (матеріальний склад), тобто настання реальних наслідків у вигляді ушкодження певних об?єктів. Умовою настання адміністративної, а не іншого виду юридичної відповідальності, є наявний причинний зв`язок між порушенням правил дорожнього руху та настанням наслідків у вигляді майнової шкоди.

В п.26 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 23.12.205 року «Про практику застосування судами України законодавства у справах проти безпеки дорожнього руху та експлуатації транспорту, а також про адміністративні правопорушення на транспорті» зазначено, що суб?єктом адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, може бути будь яка особа, яка бере безпосередню участь у процесі руху на дорозі як пішохід, водій, пасажир, погонич тварин. При цьому пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна має бути наслідком порушень Правил дорожнього руху.

Відповідно до п.1.1 ПДР України, ці Правила відповідно до Закону України "Про дорожній рух" встановлюють єдиний порядок дорожнього руху на всій території України. Інші нормативні акти, що стосуються особливостей дорожнього руху (перевезення спеціальних вантажів, експлуатація транспортних засобів окремих видів, рух на закритій території тощо), повинні ґрунтуватися на вимогах цих Правил.
Учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими (п.1.3 ПДР).
Кожний учасник дорожнього руху має право розраховувати на те, що й інші учасники виконують ці Правила (п.1.4 ПДР).
Особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством (п.1.9 ПДР України).

Відповідно до п.10.1 ПДР України, перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися, що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху.

Пунктом 10.3 ПДР України визначено, що у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій смузі, на яку він має намір перестроїтися.

На підтвердження вчинення водієм ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, особою, яка склала відповідний протокол, до справи додано: картку обліку адміністративних правопорушень відносно водія; схему місця ДТП, письмові пояснення ОСОБА_1 , долучені до протоколу, а також його пояснення в судовому засіданні, а також долучений до матеріалів справи за заявою адвоката Хлистун І.М. висновок експерта №8 від 31.03.2026.

Зібрані працівниками поліції докази, які долучені до матеріалів справи, стосуються фактичних обставин справи, є належними та допустимим, та в своїй сукупності відповідають стандарту доказування «поза розумним сумнівом».

Крім того, відповідно до висновку експерта №8 від 31.03.2026, в даній дорожній ситуації водій автомобіля NISSAN QASHQAI ОСОБА_1 повинен був діяти у відповідності з вимогами п.п. 10.1. 10.3 ПДР України. В даній дорожній ситуації технічна можливість запобігти зіткнення з автомобілем TOYOTA PRIUS зі сторони водія автомобіля NISSAN QASHQAI ОСОБА_1 визначалася виконанням ним вимог п.п. 10.1, 10.3 ПДР України, для чого у нього не було перешкод технічного характеру. В даній дорожній ситуації дії водія автомобіля NISSAN QASHQAІ ОСОБА_1 не відповідали вимогам п.п. 10.1, 10.3 ПДР України і знаходилися, з технічної точки зору, в причинному зв?язку з даною пригодою.

Висновок експертизи повністю узгоджується з іншими зібраними у справі доказами, а тому суд приймає його до уваги в сукупності з іншими дослідженими доказами. 

Аналізуючи всі зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що дійсно водій ОСОБА_1 , керуючи ТЗ NISSAN QASHQAI, д/н НОМЕР_3 , не надав перевагу в русі ТЗ TOYOTA PRIUS, д/н НОМЕР_4 , під керуванням ОСОБА_2 , що рухався в попутному напрямку по тій смузі, на яку він мав намір перестроїтися. В результаті порушення ОСОБА_1 вимог п.п.10.1, 10.3 ПДР України сталась дорожньо-транспортна пригода, а отже наявний причинний зв?язок між порушенням правил дорожнього руху ОСОБА_1 та настанням відповідних наслідків у виді механічних пошкоджень автомобілів, металевого паркану та заданих матеріальних збитків. 

Отже, враховуючи, що судом не встановлено недотримання працівником поліції вимог ст. ст. 254, 255, 256 КУпАП при складенні протоколу про адміністративні правопорушення відносно ОСОБА_1 , схеми місця ДТП, а також інших досліджених доказів, суд, оцінюючи кожен наведений доказ за своїм внутрішнім переконанням, вважає їх належними, допустимими та достовірними, а їх сукупність є достатньою для того, щоб покласти в основу вказаного судового рішення щодо доведеності вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Таким чином, в діях водія ОСОБА_1 міститься склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, згідно з якою передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна. 

При визначенні виду й міри адміністративного стягнення, згідно ст. 33 КУпАП, суд враховує характер вчиненого правопорушення, особу правопорушника, ступінь його провини, майновий стан, обставини, які пом`якшують та обтяжують відповідальність.

З огляду на ступінь суспільної небезпеки вчиненого правопорушення, особу правопорушника, який повністю визнав свою провину, розкаявся у скоєному, інші обставини в справі, вважаю за можливе призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у межах санкції статті, у вигляді штрафу.

Крім того, відповідно ст. 40-1 КУпАП судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.

При цьому, згідно п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення судовий збір справляється у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлюється Законом України «Про державний бюджет» на відповідний календарний рік та станом на 01 січня 2026 року згідно Закону України «Про державний бюджет на 2026 рік» розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб складає 3 328 грн.

Таким чином, з ОСОБА_1 підлягає стягненню судовій збір в розмірі 665 грн. 60 коп.

Вирішуючи питання про наявність в діях водія ОСОБА_2 порушень п.п. 12.1, 13.1 ПДР України, що мало наслідком спричинення дорожньо-транспортної пригоди, суд виходить з наступного: 

Відповідно до п.12.1 ПДР України, під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.

Відповідно до п.13.1 ПДР України, водій залежно від швидкості руху, дорожньої обстановки, особливостей вантажу, що перевозиться, і стану транспортного засобу повинен дотримувати безпечної дистанції та безпечного інтервалу.

Зі схеми місця ДТП від 06.03.2025, яка є додатком до протоколу про адміністративне правопорушення та без зауважень підписана учасниками даної події, вбачається, що остання відображає напрямок руху транспортних засобів; місце зіткнення, яке відбулось на смузі для руху ТЗ TOYOTA PRIUS, д/н НОМЕР_4 , місце розташування транспортних засобів після ДТП. Крім того, зі схемі місця ДТП вбачається, що ТЗ NISSAN QASHQAI, д/н НОМЕР_3 має пошкодження – задня права частина, передня центральна частина, а ТЗ TOYOTA PRIUS, д/н НОМЕР_4 – передня ліва частина, передня права частина. 

Крім того, з пояснень ОСОБА_2 , які не заперечувались ОСОБА_1 вбачається, що він рухався прямо в крайній правій смузі. Швидкісний режим не порушував, їхав десь 50 км/год. Автомобіль NISSAN QASHQAІ, д/н НОМЕР_5 рухався в середній смузі та неочікуванно увімкнув правий покажчик повороту і, різко зменшуючи швидкість, почав перестроюватись на крайню праву смугу, по якій рухався його автомобіль.

Доказів того, що водій ОСОБА_2 не врахував дорожню обстановку, особливості вантажу, стан транспортного засобу, не дотримався безпечної дистанції чи безпечного інтервалу матеріали справи не містять. Крім того, в судовому засіданні водій ОСОБА_1 також не зазначав, які саме дії водія ОСОБА_2 , відповідно до п.п.12.1, 13.1 ПДР України, стали наслідком ДТП. 

Крім того, відповідно до висновку експерта №8 від 31.03.2026, в даній дорожній ситуації водій автомобіля TOYOTA PRIUS ОСОБА_2 повинен був діяти у відповідності з вимогами п. 12.3 ПДР України. В даній дорожній ситуації водій автомобіля TOYOTA PRIUS ОСОБА_2 з моменту виникнення йому небезпеки для руху не мав технічної можливості шляхом гальмування, тобто шляхом виконання вимог п. 12.3 ПДР України, уникнути зіткнення з автомобілем NISSAN QASHQAI. В даній дорожній ситуації в діях водія автомобіля TOYOTA PRIUS д/н НОМЕР_6 ОСОБА_2 невідповідностей вимогам п.п. 12.1. 12.3. 13.1 ПДР України, які б з технічної точки зору знаходились в причинному зв?язку з даною пригодою, не вбачається. 

Висновок експертизи повністю узгоджується з іншими зібраними у справі доказами, а тому суд приймає його до уваги в сукупності з іншими дослідженими доказами. 

Таким чином, в ході судового розгляду справи не знайшли підтвердження дані протоколу щодо недотримання водієм ОСОБА_2 безпечної швидкості руху, безпечного інтервалу та безпечної дистанції або, що ним не були враховані дорожня обстановка, особливості вантажу та стан транспортного засобу, що стало б наслідком зіткнення з автомобілем NISSAN QASHQAI, д/н НОМЕР_3 , під керуванням ОСОБА_1 .

Суд вважає, що водій ОСОБА_2 не міг передбачити різкого перестроювання вправо водія ОСОБА_1 на смугу для руху, де знаходився його автомобіль, а тому, з урахуванням вимог п.1.4 ПДР України, розраховував на виконання учасником дорожнього руху ОСОБА_1 ПДР України.

Таким чином, в діях водія ОСОБА_2 суд не вбачає порушень вимог п. 12.1, 13.1 ПДР України, а отже відсутній причинний зв?язок між порушеннями ПДР України ОСОБА_2 та настанням відповідних наслідків ДТП у вигляді майнової шкоди.

Згідно положень ст. 62 Конституції України усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 22.12.2010 № 23-рп/2010 адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до неї ґрунтується на конституційних принципах і правової презумпції, в тому числі і закріпленій в ст. 62 Конституції України презумпції невинуватості.

Така позиція КСУ відповідає і правовій позиції ЄСПЛ, який у своєму рішенні «Маліге проти Франції» від 23.09.1998 визнав кримінально-правовий зміст адміністративного правопорушення, що вимагає додержання процедурних гарантій, визначених Конвенцією і викладених у Рекомендації № R (91), зокрема: забезпечення права особи на захист, в тому числі: знати про можливість застосування адміністративної санкції та про факти, які ставляться їй у провину; мати достатньо часу для підготовки свого захисту; отримати інформацію про характер доказів, зібраних проти неї; обов`язок адміністративного органу нести тягар доказування є складовою презумпції невинуватості і звільняє особу від обов`язку доводити свою непричетність до вчинення порушення.
В силу принципу презумпції невинуватості, всі сумніви у винності особи, що притягується до відповідальності, тлумачиться на її користь. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом».

Спираючись на положення ч.1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, а також на практику Європейського суду з прав людини у справах «Лучанінова проти України» (рішення від 09.06.2011 р., заява №16347/02), «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30.05.2013 р., заява №36673/04), «Карелін проти Росії» (рішення від 20.09.2016 р. заява №926/08), суд доходить висновку, що направлені до суду матеріали про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 не узгоджується із стандартом доказування «поза розумним сумнівом», який застосовується при оцінці доказів, а такі докази можуть випливати зі співіснування достатньо переконливих, чітких і узгоджених між собою висновків чи схожих неспростовних презумпцій факту, отже, суд, враховуючи вищезазначене, позбавлений можливості самостійно надати оцінку відомостям в частині доведеності чи недоведеності обставин, відображених у протоколі про адміністративне правопорушення, а також не має права самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення, оскільки таким чином, неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача.

Відповідно до ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності складу адміністративного правопорушення.

Враховуючи вищевикладене, вважаю за необхідне провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_2 закрити на підставі п. 1 ч.1 ст.247 КУпАП за відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Керуючись ст.ст.1, 7, 9, 23, 33, 40-1, 124, 247, 251, 252, 280, 283, 284, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, Законом України «Про судовий збір», -

П О С Т А Н О В И В:
Визнати ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Призначити ОСОБА_1 адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 50 (п?ятдесят) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 (вісімсот п`ятдесят) гривень 00 копійок в дохід держави (отримувач: ГУК Полтавської області/ 21081300; код ЄДРПОУ: 37959255; Банк отримувача: Казначейство України «ЕАП»;номер рахунок (IBAN): UA048999980313050149000016001; код класифікації доходів бюджету: 21081300). Стягувач - УПП в Полтавській області ДПП (Полтавська обл., Полтавський р-н, с. Розсошенці, вул. Кременчуцька, буд. 2в).

Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 копійок (отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код отримувача: 37993783, банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету: 22030106. Стягувач – ТУ ДСА України у Полтавській області (вул. Соборності, 17, м. Полтава, Полтавська область, 36014, код ЄДРПОУ - 26304855).

Строк пред`явлення постанови до виконання протягом трьох місяців з наступного дня після набрання нею законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а якщо рішення підлягає негайному виконанню - з наступного дня після його прийняття.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 308 КУпАП у разі несплати правопорушником штрафу у 15-денний строк з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови – не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення, в порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу та витрати на облік зазначених правопорушень.

Провадження у справі відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП - закрити, у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Постанова може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Полтави протягом 10 днів з дня винесення постанови.

Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. 

Суддя Шевченківського районного 
суду міста Полтави: Аліна СМЕТАНІНА