ЛЬВІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
справа № 380/2269/26

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 квітня 2026 року м. Львів
Львівський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Мричко Н.І., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи адміністративну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про стягнення коштів

встановив:

до Львівського окружного адміністративного суду надійшла позовна заява Військової частини НОМЕР_1 ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 (далі позивач) до ОСОБА_1 код РНОКПП НОМЕР_3 , місцезнаходження: АДРЕСА_2 (далі відповідач), в якій позивач просив:
- стягнути з ОСОБА_1 на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) кошти за вчинення майнової шкоди у сумі 16547 грн 18 коп. (шістнадцять тисяч п`ятсот сорок сім грн 18 коп.).
Ухвалою від 13.02.2026 суддя залишила позовну заяву без руху.
Ухвалою від 23.02.2026 суддя прийняла позовну заяву до розгляду й відкрила спрощене позовне провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 17.12.2025 №1363-ОС солдат ОСОБА_1 (П-104187), призначений на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - водія відділення дорожньо-будівельної техніки інженерно-дорожньої прикордонної застави відділу прикордонної служби (тип С) (інженерно-технічного забезпечення) п`ятої прикордонної комендатури швидкого реагування. 
З рапорта заступника коменданта з морально-психологічного забезпечення п`ятої прикордонної комендатури швидкого реагування підполковника ОСОБА_2 від 20.12.2025 №36/107288/25-Вн стало відомо, що 16.12.2025 не прибув солдат ОСОБА_3 з частини щорічної основної відпустки до тимчасового місця розташування підрозділу. 
Наказом НОМЕР_5 прикордонного загону від 22.12.2025 №6981-АГ призначено службове розслідування по факту нез`явлення 17.12.2025 до місця тимчасової дислокації особового складу, який знаходився у відряджені в НОМЕР_6 прикордонній заставі НОМЕР_7 ПРИКЗ, в АДРЕСА_3 , зі щорічної основної відпустки інспектора прикордонної служби 3 категорії – водія відділення дорожньо-будівельної техніки інженернодорожньої прикордонної застави відділу прикордонної служби (тип С) (інженернотехнічного забезпечення) п`ятої прикордонної комендатури швидкого реагування солдата ОСОБА_1 
Відповідно до відпускного квитка від 26.11.2025 №7408-ВДП/9937 та наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 27.11.2025 № 711- ВВ «По особовому складу» 29.11.2025 солдат ОСОБА_4 вибув у частину щорічної основної відпустки за 2025 рік тривалістю 15 календарних днів з наданням 3 днів на дорогу. Солдат ОСОБА_4 був зобов`язаний з`явитися зі щорічної основної відпустки до місця проходження служби до 24.00 16.12.2025. У вказані у відпускному квитку терміни солдат ОСОБА_4 до місця проходження служби, місця тимчасової дислокації особового складу, який знаходився у відряджені в НОМЕР_6 прикордонній заставі НОМЕР_7 ПРИКЗ, в АДРЕСА_3 , не з`явився. Згідно наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 20.12.2025 №1383-ОС солдата ОСОБА_1 знято з усіх видів забезпечення. 
04.01.2026 начальником НОМЕР_5 прикордонного загону затверджено висновок службового розслідування № 36/12/26-Вн, що проведене на підставі наказу НОМЕР_5 прикордонного загону від 22.12.2025 № 6981-АГ «Про призначення службового розслідування» по факту нез`явлення солдата ОСОБА_5 з частини щорічної основної відпустки до тимчасового місця розташування підрозділу.
Факт нез`явлення інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія відділення дорожньо-будівельної техніки інженерно-дорожньої прикордонної застави відділу прикордонної служби (тип С) (інженерно-технічного забезпечення) п`ятої прикордонної комендатури швидкого реагування солдата ОСОБА_5 з частини щорічної основної відпустки до тимчасового місця розташування підрозділу ( АДРЕСА_3 )) та перебування без поважних причин поза межами військової частини, тривалістю понад 10 діб, підтвердився. В діях солдата ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України. Про що повідомлено компетентні органи для прийняття правового рішення.
Факт надмірно виплаченого грошового забезпечення солдату ОСОБА_6 за період з 17.12.2025 по 31.12.2025 (15 днів) на загальну суму 14 707 грн. 18 коп. та привласненні закріпленого військового майна на суму 1840 грн. 00 коп. в ході проведення службового розслідування, мав місце та знайшов своє підтвердження.
Наказом НОМЕР_5 прикордонного загону від 05.01.2026 № 61-АГ у зв`язку із порушенням вимог статей 11, 16, розділу 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, що виразилося в надмірно виплаченому грошовому забезпеченні солдату ОСОБА_6 за період з 17.12.2025 по 31.12.2025 (15 днів) на загальну суму 14 707 грн. 18 коп. та привласненню закріпленого військового майна на загальну суму 1840 грн. 00 коп., призвело до завдання матеріальної шкоди в особі НОМЕР_5 прикордонного загону та у відповідності до пункту 1 частини першої статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» солдата ОСОБА_5 притягнути до повної матеріальної відповідальності на загальну суму шкоди заподіяної державі в розмірі 16 547 грн. 18 коп. (шістнадцять тисяч п`ятсот сорок сім гривень 18 коп.). На підставі вище викладеного, 05.01.2026 військова частина НОМЕР_4 направила листи до відповідача про необхідність добровільного відшкодування матеріальної шкоди завданої державі. 
Суддя, на виконання вимог частин третьої, шостої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) з метою визначення підсудності сформувала запит до Єдиного державного демографічного реєстру для отримання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) позивача.
Згідно з відповіддю №2331682 від 12.02.2026 з Єдиного державного демографічного реєстру, за параметрами запиту: ОСОБА_1 РНОКПП НОМЕР_3 , особу не знайдено.
За приписами частини першої статті 130 КАС України відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається в суд через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання.
У відповідності до вказаної норми суд розмістив оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про відкриття провадження у справі.
Також, ухвалу про відкриття спрощеного позовного провадження в адміністративній справі від 23.02.2026 направлено на адресу відповідача.
Як видно з трекінгу поштових відправлень Укрпошта № R067120478238, 30.03.2026 лист повернено відправнику за закінченим терміну зберігання.
Враховуючи наведене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами справи.
Частиною п`ятою статті 262 КАС України передбачено, що суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
З клопотаннями про розгляд справи у судовому засіданні сторони у справі не звертались.
Дослідивши матеріали справи на підтвердження й спростування заявлених позовних вимог в їх сукупності, надавши їм юридичну оцінку, суд встановив таке.

Відповідно до наказу начальника НОМЕР_5 прикордонного загону від 17.12.2025 №1363-ОС солдат ОСОБА_1 (П-104187), призначений на посаду інспектора прикордонної служби 3 категорії - водія відділення дорожньо-будівельної техніки інженерно-дорожньої прикордонної застави відділу прикордонної служби (тип С) (інженерно-технічного забезпечення) п`ятої прикордонної комендатури швидкого реагування.
Відповідно до витягу з наказу начальника НОМЕР_5 НОМЕР_5 прикордонного загону від 27.11.2025 №711-ВВ По особовому складу солдату ОСОБА_1 надано частину щорічної основної відпустки за 2025, тривалістю 15 календарних днів з 29.11.2025 та наданням 3 днів на дорогу до Львівської області.
Наказом НОМЕР_5 прикордонного загону від 22.12.2025 №6981-АГ призначено службове розслідування по факту нез`явлення 17.12.2025 до місця тимчасової дислокації особового складу, який знаходився у відряджені в НОМЕР_6 прикордонній заставі НОМЕР_7 ПРИКЗ, в АДРЕСА_3 , зі щорічної основної відпустки інспектора прикордонної служби 3 категорії – водія відділення дорожньо-будівельної техніки інженернодорожньої прикордонної застави відділу прикордонної служби (тип С) (інженернотехнічного забезпечення) п`ятої прикордонної комендатури швидкого реагування солдата ОСОБА_1 .
04.01.2026 начальником НОМЕР_5 прикордонного загону затверджено висновок службового розслідування № 36/12/26-Вн, що проведене на підставі наказу НОМЕР_5 прикордонного загону від 22.12.2025 № 6981-АГ «Про призначення службового розслідування» по факту нез`явлення солдата ОСОБА_5 з частини щорічної основної відпустки до тимчасового місця розташування підрозділу. Відповідно до висновку факт нез`явлення інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія відділення дорожньо-будівельної техніки інженерно-дорожньої прикордонної застави відділу прикордонної служби (тип С) (інженерно-технічного забезпечення) п`ятої прикордонної комендатури швидкого реагування солдата ОСОБА_5 з частини щорічної основної відпустки до тимчасового місця розташування підрозділу ( АДРЕСА_3 )) та перебування без поважних причин поза межами військової частини, тривалістю понад 10 діб, підтвердився. В діях солдата ОСОБА_5 вбачаються ознаки кримінального правопорушення, відповідальність за яке передбачена ч. 5 ст. 407 Кримінального кодексу України. Про що повідомлено компетентні органи для прийняття правового рішення
Згідно з Довідкою про надмірно виплачене грошове забезпечення військовослужбовцю солдату ОСОБА_1 (знятий з грошового забезпечення з 17.12.2025) було виплачене грошове забезпечення за грудень 2025 в сумі 14707,18 грн. 
Переплата становить 14707,18 грн.
Відповідно до довідки розрахунку №1 від 01.01.2026 втраченого майна номенклатури речової служби п`ятої прикордонної командатури швидкого реагування НОМЕР_5 прикордонного загону матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 загальна сума нестачі по РС складає 1840 грн.
Наказом НОМЕР_5 прикордонного загону Про результати службового розслідування від 05.01.2026 № 61-АГ у зв`язку із порушенням вимог статей 11, 16, розділу 1 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, ст. 4 Дисциплінарного Статуту Збройних Сил України, що виразилося в надмірно виплаченому грошовому забезпеченні солдату ОСОБА_6 за період з 17.12.2025 по 31.12.2025 (15 днів) на загальну суму 14 707 грн. 18 коп. та привласненню закріпленого військового майна на загальну суму 1840 грн. 00 коп., призвело до завдання матеріальної шкоди в особі НОМЕР_5 прикордонного загону та у відповідності до пункту 1 частини першої статті 6 Закону України «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» солдата ОСОБА_5 притягнути до повної матеріальної відповідальності на загальну суму шкоди заподіяної державі в розмірі 16 547 грн 18 коп. (шістнадцять тисяч п`ятсот сорок сім гривень 18 коп.) 
Посилаючись на те, що оскільки відповідач не з`явився до військової частини НОМЕР_4 після щорічної відпустки та до останньої не повернувся, але при цьому отримував значні суми бюджетних коштів, які фактично не мали правової підстави для виплати, та не повернув ввірене йому військове майно у позивача виник обов`язок ужити заходів для їх повернення.

Вирішуючи спір по суті, суд виходив з такого.
Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їхніх сімей визначені Законом України від 20 грудня 1991 року №2011-XII “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” (далі Закон №2011).
Відповідно до статті 1 Закону №2011 соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. На підставі частини першої статті 9 Закону №2011 держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, стимулює закріплення кваліфікованих військових кадрів.
Згідно з частинами другою, третьою статті 9 Закону №2011 до складу грошового забезпечення входять посадовий оклад, оклад за військовим званням; щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення та індексація грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця.
Відповідно до частини четвертої статті 9 Закону України №2011-XII грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Суд зазначає, що питання повернення зайво виплачених коштів не врегульовані нормами спеціального законодавства. У той же час такі питання врегульовані Цивільним кодексом України.
Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.
За змістом цієї норми матеріального права зобов`язання з безпідставного придбання майна виникають за наявності трьох умов: набуття або зберігання майна; здійснення набуття або зберігання майна за рахунок іншої особи; відсутність правових підстав для такого набуття чи зберігання або припинення таких підстав згодом.
Водночас стаття 1215 Цивільного кодексу України встановлює випадки, коли отримане набувачем від іншої особи майно, яке зовні могло б бути розцінене як безпідставно набуте, насправді не є таким.
Відповідно до вказаної норми закону не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.01.2019 у справі №753/15556/15-ц вказала, що у статті 1215 ЦК України передбачені загальні випадки, за яких набуте особою без достатньої правової підстави майно за рахунок іншої особи не підлягає поверненню. Її тлумачення свідчить, що законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності набувача такої виплати.
Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 01.03.2021 у справі №180/1735/16-ц виклав, що під час застосування правил статті 1215 ЦК України як винятку із статті 1212 ЦК України суди зобов`язані встановлювати наявність не двох, а трьох критеріїв для відмови у поверненні безпідставно набутого майна: добровільність дій боржника, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів.
Таким чином, Верховний Суд у складі Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що не підлягають поверненню безпідставно набуті кошти за умови наявності одночасно таких умов, як здійснення виплати добровільно, відсутність рахункової помилки та добросовісність набувача коштів. У разі якщо відсутня одна із наведених умов, передбачених пунктом 1 частини першої статті 1215 ЦК України, то грошові кошти, виплачені набувачу, підлягають поверненню платнику.
Повертаючись до обставин справи, суд встановив, що під час службового розслідування встановлений факт нез`явлення інспектора прикордонної служби 2 категорії - водія відділення дорожньо-будівельної техніки інженерно-дорожньої прикордонної застави відділу прикордонної служби (тип С) (інженерно-технічного забезпечення) п`ятої прикордонної комендатури швидкого реагування солдата ОСОБА_5 з частини щорічної основної відпустки до тимчасового місця розташування підрозділу ( АДРЕСА_3 )) та перебування без поважних причин поза межами військової частини, тривалістю понад 10 діб. Згідно з Довідкою про надмірно виплачене грошове забезпечення військовослужбовцю солдату ОСОБА_1 (знятий з грошового забезпечення з 17.12.2025) виплачене грошове забезпечення за грудень 2025 в сумі 14707,18 грн. Переплата становить 14707,18 грн.
Відповідно до довідки розрахунку №1 від 01.01.2026 втраченого майна номенклатури речової служби п`ятої прикордонної командатури швидкого реагування НОМЕР_5 прикордонного загону матеріально-відповідальної особи ОСОБА_1 загальна сума нестачі по РС складає 1840 грн.
Суд у межах спірних правовідносин не здійснює перевірку дій посадових осіб Військової частини, які нараховували та виплачували кошти відповідачу під час його фактичної відсутності у військовій частині.
Разом із тим, суд вважає, що відповідач діяв недобросовісно, оскільки був відсутній на службі без поважних причин, проте отримував грошове забезпечення. Таким чином, суд дійшов висновку, що у відповідача виник обов`язок у поверненні безпідставно набутого грошового забезпечення, в сумі 16547 грн 18 коп. 
Отже, в силу вищевказаних вимог Цивільного Кодексу України такі кошти підлягають поверненню платнику.
За приписами частин першої та другої статті 77 Кодексу адміністративного судочинства України (далі КАС України) кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 КАС України. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідно до частин першої та другої статті 2 КАС України, завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень. У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: 1) на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; 2) з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; 3) обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); 4) безсторонньо (неупереджено); 5) добросовісно; 6) розсудливо; 7) з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; 8) пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); 9) з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; 10) своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Зважаючи на встановлені у цій справі обставини, з огляду на приписи норм чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі шляхом стягнення з ОСОБА_1 на користь Військової частинм НОМЕР_4 безпідставно набуті ним грошові кошти в сумі 16547,18 грн під час фактичного невиконання ним обов`язків військової служби.
Відповідно до статті 139 КАС України судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись статтями 2, 6, 8-10, 13, 14, 72-76, 139, 241-246, 250, 262 КАС України, суд

ВИРІШИВ:

позов задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_1 (код РНОКПП НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_2 ) на користь ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_4 ) (ЄДРПОУ НОМЕР_2 , місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) кошти за вчинення майнової шкоди у сумі 16547 грн (шістнадцять тисяч п`ятсот сорок сім) грн 18 коп.

Судові витрати розподілу не підлягають.

Рішення суду першої інстанції набуває чинності після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого Кодексом адміністративного судочинства України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набуває чинності після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення суду.

Суддя Мричко Н.І.