2/130/565/2026
752/20602/25
РІШЕННЯ 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" березня 2026 р.   м. Жмеринка

Жмеринський міськрайонний суд Вінницької області в складі:
головуючого судді Заярного А.М.,
з участю секретаря судових засідань Мухи Р.П., 
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Бурець Катерини Василівни, яка діє в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

УСТАНОВИВ:

У серпні 2025 представник позивача Бурець К.В. звернулась до суду в інтересах Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» ЄДРПОУ 20113829 до ОСОБА_1 про відшкодування завданих збитків в розмірі 30 816,92 грн.
05.03.2026 було уточнено назву позивача, яким слід вважати Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» ЄДРПОУ 20113829.
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ПП «Транс Логістик» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3000/390/010386. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язане з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «INTERCARGO TRUCK», державний номерний знак НОМЕР_1 .
У відповідності до умов вказаного договору страхування позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.
19.03.2021відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «INTERCARGO TRUCK», державний номерний знак НОМЕР_1 , та транспортного засобу Самоскид «Faw», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до постанови суду по справі № 759/6202/21 відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди та винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП.
З заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт 103369/1 та 103369/2, на підставі яких АТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 159816,92 грн.
Цивільно – правова відповідальність водія транспортного засобу Самоскид «Faw», державний номерний знак НОМЕР_2 , на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в ПрАТ «СГ Ю.БІ.АЙ- КООП» згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 201121167.
Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.01.2024 було стягнено з ПрАТ «СГ Ю.БІ.АЙ- КООП» на користь ПрАТ «СК «Універсальна» страхове відшкодування в розмірі 129 000 грн. Замість банкрута ПрАТ «СГ Ю.БІ.АЙ- КООП» платником є Моторне (транспортне) страхове бюро України. Отже сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 30 816,92 грн (159816,92-129000).
СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ВІДПОВІДАЧА. 
Відзив на позов відповідач не подавав.
ІСТОРІЯ СПРАВИ.
Позивач 18.08.2025 звернувся з цим позовом до Голосіївського районного суду міста Києва.
Ухвалою судді Голосіївського районного суду міста Києва від 15.09.2025 справу передано за підсудністю до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області. 
09.12.2025 справа надійшла до Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області, того ж дня передана для розгляду судді Заярному А.М.. 
ПРОЦЕСУАЛЬНІ ДІЇ, ЗАЯВИ ТА КЛОПОТАННЯ.
18.12.2025 ухвалою судді відкрито провадження у справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами 05.03.2026. 
Представник позивача за довіреністю Бурець К.В. в позовній заяві просила розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження на підставі наявних у справі матеріалів, за відсутності представника.
05.03.2026 від представника позивача до суду надійшла заява в якій остання вказала, що у результаті допущеної технічної помилки при поданні позовної заяви, у найменуваннях сторін позивачем помилково зазначено ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ Україна» замість вірного ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», хоча ЄДРПОУ незмінне 20113829.
Відповідачу ОСОБА_1 копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та було направлено за зареєстрованим місцем проживання, яке перевірено судом згідно відповіді з Єдиного державного демографічного реєстру (а.с.29-30). Однак 29.12.2025 на адресу суду повернувся конверт з довідкою про причини повернення з відміткою «адресат відсутній», № повідомлення R0670655530101. 
Верховний Суд у постанові від 18.03.2021 року у справі № 911/3142/19 зазначає, що направлення листа рекомендованою кореспонденцією на дійсну адресу є достатнім для того, щоб вважати повідомлення належним, оскільки отримання зазначеного листа адресатом перебуває поза межами контролю відправника, а у даному випадку – суду (близька за змістом правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 25.04.2018 у справі № 800/547/17 (П/9901/87/18) (провадження № 11-268заі18), постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 27 листопада 2019 року у справі № 913/879/17, від 21 травня 2020 року у справі № 10/249-10/19, від 15 червня 2020 року у справі № 24/260-23/52-б).
Отже, відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи згідно з положеннями частин 7 та 8 статті 128 ЦПК України, і судом вжиті всі передбачені законом заходи для можливості реалізації ним права судового захисту своїх прав і свобод з метою дотримання принципу рівності усіх перед законом.
У визначений судом строк сторони клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін не заявляли, заперечень проти розгляду справи в спрощеному порядку до суду не надходило.
З огляду на вищезазначене суд, на підставі частини п`ятої статті 279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до положень частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. 
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ. 
Між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ПП «Транс Логістик» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3000/390/010386. Предметом даного договору були майнові інтереси страхувальника, пов`язане з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом «INTERCARGO TRUCK», державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.6-11 зворот).
19.03.2021відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «INTERCARGO TRUCK», державний номерний знак НОМЕР_1 , та транспортного засобу Самоскид «Faw», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 . Відповідно до постанови суду по справі № 759/6202/21 відповідача визнано винним у вчиненні дорожньо – транспортної пригоди та винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП (11 зворот -12).
23.03.2021 з заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. На підставі даної заяви та наданих потерпілою особою документів було складено страховий акт 103369/1 та 103369/2 (а.с.13-20 зворот), на підставі даних актів АТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 159816,92 грн, що стверджується копіями платіжних інструкцій (а.с.20 зворот-21).
Рішенням Господарського суду м. Києва від 03.01.2024 було стягнено з ПрАТ «СГ Ю.БІ.АЙ- КООП» на користь ПрАТ «СК «Універсальна» страхове відшкодування в розмірі 129 000 грн. Замість банкрута ПрАТ «СГ Ю.БІ.АЙ- КООП» платником є Моторне (транспортне) страхове бюро України (а.с.21 зворот - 22 зворот).
Отже сума, яка підлягає стягненню з відповідача складає 30 816,92 грн (159816,92-129000).
Вказані докази суд приймає до уваги, так як вони містять інформацію щодо предмета доказування, одержані в порядку встановленому законом.
МОТИВИ СУДУ. НОРМИ ПРАВА, ЯКІ ЗАСТОСОВАНІ СУДОМ. 
Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.
Частиною 1 ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до ст. 979 ЦК України на час виникнення спірних правовідносин за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Як визначено у ч. 1 ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (відшкодуванням).
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Суд зазначає, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі (ч. 2 ст. 1192 ЦК України), тоді як розмір страхового відшкодування, що підлягає стягненню зі страховика, відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - виходячи з витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням фізичного зносу транспортного засобу. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку - це та сума, яку за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» має сплатити страховик як страхове відшкодування.
Верховний Суд у постанові від 20.03.2018 у справі № 911/482/17 виснував, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.
Розмір фактичних витрат підтверджується не звітом про оцінку, як попереднього оціночного документу, а відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля, та які підтверджують фактичний розмір понесених збитків (наведена позиція викладена у постановах Верховного Суду від 06.02.2018 у справі №910/3867/16, від 01.02.2018 у справі №910/22886/16, від 12.03.2018 у справі №910/5001/17, від 13.03.2018 у справі №910/9396/17, від 06.07.2018 у справі №924/675/17, від 25.07.2018 у справі №922/4013/17).
Реальним підтвердженням виплати суми страхового відшкодування страхувальнику є платіжний документ про здійснення такої виплати.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 25.07.2018 у справі №922/4013/17.
Отже, платіжні інструкції № 7811 від 16.06.2021 та №16982 від 11.10.2021 на суму 159816,92 гривень є належними та достатніми доказами фактично здійснених витрат з виплати страхового відшкодування, які виникли внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
Враховуючи, що ДТП сталася з вини відповідача цивільно-правова відповідальність якого була застрахована в ПрАТ «СГ Ю.БІ.АЙ- КООП». АТ «СК «Універсальна» здійснила виплату страхового відшкодування в розмірі 159816,92 грн потерпілій стороні. Згідно рішення суду з ПрАТ «СГ Ю.БІ.АЙ- КООП» на користь ПрАТ «СК «Універсальна» було стягнено страхове відшкодування в розмірі 129 000 грн. Замість банкрута ПрАТ «СГ Ю.БІ.АЙ- КООП» платником є Моторне (транспортне) страхове бюро України, то різниця невідшкодованої суми збитків у розмірі 30 816,92 гривень підлягає стягненню з винної у ДТП особи, на підставі ст. 1194 ЦК України
Отже на підставі наведеного, суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, стягнути з відповідача на користь позивача 30 816,92 гривень.
РОЗПОДІЛ СУДОВИХ ВИТРАТ МІЖ СТОРОНАМИ. 
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, понесені ним при подачі позовної заяви до суду (а.с.4) підлягають стягненню з відповідача в повному розмірі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 3-13, 19, 76-81, 89, 259, 263-265, 274 ЦПК України, Суд 

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» завдані збитки в розмірі 30 816,92 грн та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн
Рішення суду набирає законної сили у порядку, передбаченому ст. 273 ЦПК України.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Сторони у справі: позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Універсальна» (місцезнаходження: 01133 м. Київ, бульвар Лесі Українки, буд.9, ЄДРПОУ 20113829). 
Відповідач – ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) .

Суддя Андрій ЗАЯРНИЙ