Номер провадження: 33/813/84/26
Номер справи місцевого суду: 522/17674/25 
Головуючий у першій інстанції Гаєва Л. В. 
Доповідач Кравець Ю. І.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2026 року м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі головуючого судді Кравця Ю.І, при секретарі судового засідання - Гасановій Л.Я. кизи, розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу адвоката Алдохіної Л.М., діючої в інтересах ОСОБА_1 на постанову Приморського районного суду м. Одесивід 17.10.2025 року, відносно:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
- про притягнення до адміністративної відповідальності за ст.ст.124, 122-4 КУпАП,

установив
Зміст оскаржуваного судового рішення і встановлених обставин судом 1-ої інстанції
26.07.2025 року приблизно о 22 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Vaneo», д/н НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вулиці Середньофонтанській, біля будинку №26/28, перед початком руху, не забезпечив технічно справний стан автомобіля, внаслідок чого під час руху указаного транспортного засобу у цього автомобіля відірвалась пружина амортизатора заднього правого колеса, яка пошкодила автомобіль «Hyundai Accent», д/н НОМЕР_2 , який рухався позаду у попутному напрямку, під керуванням водія ОСОБА_2 .
В результаті порушення ОСОБА_1 п.2.3«А» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306, указані транспортні засоби отримали механічні пошкодження.
За фактом ДТП інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №403669 від 26.07.2025 року за ст. 124 КУпАП.
Крім того, 26.07.2025 року приблизно о 22 годині 20 хвилин ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «Mercedes-Benz Vaneo», д/н НОМЕР_1 , в м. Одесі, по вулиці Середньофонтанській, біля будинку №26/28, скоїв ДТП з автомобілем «Hyundai Accent», д/н НОМЕР_2 , після чого, місце пригоди залишив, чим порушив п.2.10«а» Правил дорожнього руху України, затверджених постановою КМУ від 10.10.2001 р. №1306.
За фактом інспектором патрульної поліції відносно ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №403645 від 26.07.2025 року за ст. 122-4 КУпАП.
Оскаржуваною постановою суду першої інстанції ОСОБА_1 визнано винуватим у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП та на нього накладено стягнення із застосуванням ст. 36 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на 1 рік, а також стягнено на користь держави судовий збір у сумі 605 грн 60 коп.
Вимоги наведені в апеляційній скарзі та узагальнення доводів особи яка її подала
В апеляційній скарзі адвокат Алдохіна Л.М., діюча в інтересах ОСОБА_1  зазначає, що не погоджується з постановою суду першої інстанції з таких підстав:
- в матеріалах справи відсутні докази того, що причиною ДТП стало саме не забезпечення ОСОБА_1 технічно справного автомобіля , внаслідок чого під час руху у цього автомобіля відірвалась пружина амортизатора заднього правого колеса, що виключає можливість притягнення ОСОБА_1 до відповідальності за ст. 124, ст. 122-4 КУпАП ;
- в матеріалах справи наявна схема ДТП, в якій також не зазначена наявність пружини амортизатора заднього правого колеса на місті події, також не проводився огляд автомобіля ОСОБА_1 на місці події.
Посилаючись на наведені доводи, адвокат Алдохіна Л.М. просить скасувати постанову суду та постановити нову, якою провадження у справі закрити у зв`язку із відсутністю у діях ОСОБА_1 складу інкримінованих адміністративних правопорушень.
В апеляційній скарзі адвокат Алдохіна Л.М., діюча в інтересах ОСОБА_1  просить поновити строк на апеляційне оскарження, посилаючись на те, участі в судовому засіданні ОСОБА_1 та його представник не приймали, а зі змістом постанови суду ознайомились на сайті «Судової влади» лише 21.10.2025 року та 30.10.2025 року, вона звернулась з апеляційною скаргою.
Судовий розгляд в апеляційному суді проведено за відсутністю особи, яка притягається до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його представника – адвоката Алдохіної Л.М., ат потерпілого ОСОБА_2 ,які будучи повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явились, клопотань про відкладення розгляду не подавали.
Суд вважає, що на стадії апеляційного перегляду оскарженого рішення, судом були створені всі можливі та необхідні умови для реалізації права учасників на доступ до правосуддя.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції.
У своїх рішеннях Європейський Суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Вивчивши матеріали справи про адміністративне правопорушення та долучені докази; аргументи клопотання про поновлення строку, а також перевіривши доводи апеляційної скарги та ретельно дослідивши матеріали справи, апеляційний суд доходить висновків про таке.
Надаючи оцінку доводам клопотання адвоката Алдохіної Л.М., діючої в інтересах ОСОБА_1  щодо поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду апеляційний суд зазначає наступне.
У рішенні ЄСПЛ у справі «Мельник проти України» (Melnyk v. Ukraine) від 28.03.2006, заява №23436/03 зазначено, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду (див. рішення у справі Golder v. theUnitedKingdom від 21.02.1975, серія A №18, п. 36), не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність.
Згідно із ч. 2 ст. 294 КУпАП, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених ч. 5 ст. 7 та ч. 1 ст. 287 цього Кодексу.
Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Разом із тим, ч.ч. 1 та 3 ст. 285 КУпАП передбачають, що копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено. Копія постанови вручається під розписку. У разі якщо копія постанови висилається, про це робиться відповідна відмітка у справі.
На підставі аналізу матеріалів справи вбачається, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності – ОСОБА_1 та його представник Алдохіна Л.М. не були присутніми в судовому засіданні 17.10.2025, у якому за результатами розгляду справи про притягнення ОСОБА_1 до відповідальності судом було прийнято рішення.
Водночас, матеріали справи не містять жодної інформації стосовно вручення або надіслання копії повного тексту оскаржуваної постанови ОСОБА_1 протягом трьох днів, як того вимагають положення вищевикладеної ст. 285 КУпАП, які не містять доказів отримання ним копії вказаної постанови суду у межах строку на апеляційне оскарження.
Отже, враховуючи все вищенаведене, а також не надсилання ОСОБА_1 копії постанови суду, задля забезпечення реалізації права на судовий захист, що включає в себе, зокрема, право на апеляційний перегляд справи, апеляційний суд вважає зазначену обставину поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду 1-ої інстанції та доходить висновку про існування підстав для його поновлення.
За приписами ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Відповідно до ст. 251 КУпАП доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених ст. 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП суддя при розгляді справи зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стаття 124 КУпАП передбачає відповідальність учасників дорожнього руху внаслідок порушення ними Правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
У п. 2.3а ПДР зазначено, що для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний перед виїздом перевірити і забезпечити технічно справний стан і комплектність транспортного засобу, правильність розміщення та кріплення вантажу.
Статтею 122-4 КУпАП передбачено відповідальність за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Пунктом 2.10а ПДР визначено, що у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний, негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.
Апеляційний суд критично відноситься до тверджень сторони захисту щодо відсутності в діях ОСОБА_1 складу правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП, оскільки такі доводи спростовуються матеріалами справи, натомість, винуватість останнього у вчиненні вказаних правопорушень, повністю підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме:
- протоколами про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №403669 від 26.07.2025, серії ЕПР1 №403645 від 26.07.2025, в яких наведені обставини вчинених ОСОБА_1 правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП;
- схемою з місця ДТП від 26.07.2025, відповідно до якої 26.07.2025, приблизно о 22 год. 30 хв. на вул. Середньофонтанській, біля буд. №26/28, у м. Одесі, внаслідок вище указаної дорожньо-транспортної пригоди у належного ОСОБА_2 автомобіля «Hyundai Accent», д/н НОМЕР_2 були виявлені наступні ушкодження: капоту, лобового скла, стійки;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 26.07.2025 року, відповідно до яких, останній рухаючись у правій смузі по вулиці Середньофонтанській, у лівій смузі рухалось синє авто з під якого почали випадати пружини. В результаті ці пружини потрапили в його бампер, капот, лобове скло та передню стойку чим спричинили збитки. Водій блакитного автомобіля зупинився, та пішов підбирати ці пружини. Коли він сказав що в нього розбите скло, водій підійшов до свого автомобіля та поїхав з місця ДТП;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 26.07.2025 року, відповідно до яких, він рухався на автомобілі «Мерседес» в бік Середньфонтанської площі, йому здалось, що від зустрічного автомобіля щось відпало і вдарилось в нього, він зупинився оглянути машину, але нічого не побачив, позаду нього також зупинилось декілька автомобілів, в однієї з них було тріснуте лобове скло, у нього запитали, чи це не в нього з машини відпали якісь деталі, він обійшов свою машину, але пошкоджень не виявив, та сів в автомобіль.
Як вбачається із змісту оскаржуваної постанови суду 1-ої інстанції, всупереч твердженням апелянта, зазначені вище докази були належним чином досліджені, повно та всебічно, та їм була надана відповідна оцінка, на підставі чого суд дійшов обґрунтованого висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Апеляційний суд також враховує, що додана до протоколу про адміністративне правопорушення схема дорожньо-транспортної пригоди у повній мірі відтворює місце зіткнення, містить місце знаходження автомобіля «Hyundai Accent» в момент зіткнення та його напрямок руху, а також дані про пошкодження транспортного засобу.
Отже, доводи апелянта про те, що ОСОБА_1 не порушував п.2.3 а), п.2.10 а) ПДР спростовуються вище зазначеними доказами, які вказують на те, що дорожньо-транспортна пригода за участі транспортних засобів за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин відбулося 26.07.2025 саме з вини водія ОСОБА_1 .
Водночас, апеляційний суд також враховує і ту обставину що протоколи про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №403669 від 26.07.2025, серії ЕПР1 №403645 від 26.07.2025, були складені працівниками поліції на місці дорожньо-транспортної пригоди за участі ОСОБА_1 йому роз`яснено права, передбачені ст.63 Конституції України, а також ст.268 КУпАП, повідомлено, що справа про адміністративне правопорушення буде розглянуто у строки, визначені ст.277 КУпАП, про що зроблено відмітка. Від підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився, зауважень та заперечень проти встановлених обставин не заявляв.
Вказане дає підстави стверджувати, що ОСОБА_1 не заперечував факту її причетності до ДТП за викладених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин, а лише оспорювала характер отриманих автомобілем «Hyundai Accent» пошкоджень, про що також вказувала сторона захисту в апеляційній скарзі.
Водночас, апелянт належними та достовірними доказами вказані в апеляційній скарзі доводи не підтвердила, під час розгляду справи будь-яких клопотань про долучення, витребування або дослідження доказів, а також про призначення відповідної судової експертизи у підтвердження наведеної як в письмових поясненнях, так і в апеляційній скарзі позиції щодо встановлення характеру пошкоджень транспортних засобів не заявляла.
Апеляційний суд також вважає безпідставними доводи апелянта щодо відсутності умислу, направленого на вчинення правопорушення, передбаченого ст. 122-4 КУпАП.
Об`єктивна сторона правопорушення за ст. 122-4 КУпАП виражається у залишені місця дорожньо-транспортної пригоди особами, до якої вони причетні (формальний склад), а суб`єктивна сторона правопорушення визначається ставленням до наслідків і характеризується наявністю вини у формі прямого або непрямого умислу.
Як вбачається із пояснень потерпілого ОСОБА_2 та самого ОСОБА_1 , під час спілкування із потерпілим він не заперечував свою причетність до ДТП, водночас, на порушення п.2.10 а) ПДР продовжив рух, залишивши місце пригоди, не повідомивши при цьому орган чи підрозділ поліції про ДТП. В подальшому ОСОБА_1 , оспорюючи характер отриманих автомобілем пошкоджень, відмовлявся від вирішення питання в добровільному порядку, що стало підставою для звернення потерпілого із відповідною заявою до органу поліції за фактом порушення ОСОБА_1 ПДР, тому вказане спростовує доводи про відсутність у прямого умислу на залишення місця ДТП.
Із наведених підстав апеляційний суд не приймає до уваги доводи апелянта про те, що в схемі дорожньо-транспортної пригоди не зазначена наявність пружини амортизатора заднього правого колеса на місті події, оскільки ОСОБА_1 залишив місце пригоди, автомобіль на час фіксації пригоди був відсутній, а його особа встановлювалася надалі органом поліції шляхом вжиття відповідних заходів.
Водночас, як вже було зазначено вище, додана до протоколу про адміністративне правопорушення схема дорожньо-транспортної пригоди у повній мірі відтворює місце зіткнення, містить місце знаходження автомобіля «Hyundai Accent» в момент пошкодження та його напрямок руху, а також дані про пошкодження транспортного засобу.
Наведене свідчить, що позиція сторони захисту та її процесуальна поведінка, пов`язана з наведенням доводів, які не підтверджені належними і достатніми доказами, та які не узгоджуються з дійсними обставинами справи, розцінюється апеляційним судом як спосіб самозахисту на власний розсуд з метою уникнення відповідальності за вчинене правопорушення.
Таким чином, апеляційний суд констатує, що зібрані у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 докази є належними, допустимими та в цілому відповідають вимогам, встановленим ст. 251 КУпАП.
Відтак, суд апеляційної інстанції, погоджуючись із висновком суду 1-ої інстанції, доходить переконання про наявність в діях ОСОБА_1 складу інкримінованих йому правопорушень.
Відповідно до п. 1 ч. 8 ст. 294 КУпАП за наслідками розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постанову без змін.
Отже, оскільки доводи представника ОСОБА_1 адвоката Алдохіна Л.М. не знайшли свого підтвердження, а оскаржувана постанова є законною, обґрунтованою та вмотивованою, апеляційний суд вважає за необхідне її апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану постанову суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 7, 251, 252, 266, 280, 294 КУпАП, апеляційний суд, 

постановив
Клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Алдохіної Л.М. – задовольнити та поновити їй строк на апеляційне оскарження постанови Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2025, про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП.
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Алдохіної Л.М. – залишити без задоволення.
Постанову Приморського районного суду м. Одеси від 17.10.2025, про накладення стягнення на ОСОБА_1 за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст. 122-4, 124 КУпАП – залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду     Ю.І. Кравець