ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД 
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116 (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"16" квітня 2026 р. Справа№ 925/1112/25
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого: Яценко О.В.
суддів: Горбасенка П.В. 
Спаських Н.М. 

за участю секретаря судового засідання: Антонюк А.С. 

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання від 16.04.2026 

розглянувши у відкритому судовому засіданні 
апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Емпоріа»
на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 (повний текст складено 26.01.2026)
у справі № 925/1112/25 (суддя Зарічанська З.В.)
за позовом Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «Емпоріа»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Дніпропетровської філії Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України»
про стягнення 372 654,25 грн.
ВСТАНОВИВ:

До Господарського суду Черкаської області звернулось з позовною заявою (з урахуванням уточненої позовної заяви) Акціонерне товариство «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (далі - позивач, АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія», АТ «ОГХК») з вимогою стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Емпоріа» (далі - відповідач, ТОВ «Емпоріа») заборгованість згідно Договору постачання природного газу від 06.01.2025 №001-2 в загальному розмірі 372 654,25 грн., з яких: 58 351,80 грн. - сума боргу, 9 951,78 грн. - пеня, 300 464,10 грн. - штраф, 2 912,97 грн. - інфляційне збільшення, 973,60 грн. - 3% річних.
Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує на те, що:
- 06.01.2025 між АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії Вільногірський гірничо-металургійний комбінат АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» (далі - Філія «ВГМК» АТ «ОГХК») та ТОВ «Емпоріа» було укладено Договір №001-2 постачання природного газу, відповідно до умов якого відповідач зобов`язався в період з 01.01.2025 по 31.01.2025 поставити позивачу природний газ в кількості 600 тис. кубічних метрів. У подальшому Філією «ВГМК» АТ «ОГХК» на адресу відповідача направлено лист №223/32 від 07.01.2025 та лист №233/211 від 27.01.2025, відповідно до яких обсяг газу, що закуповується за договором, був скоригований до 150 000 кубічних метрів на суму 3 004 641 грн.; 
- позивачем повністю було оплачено всі 150 000 кубічних метрів газу, а постачання газу відповідачем мало було б здійснюватися з 01.01.2025 по 31.01.2025. Однак, 27.01.2025 до Філії «ВГМК» АТ «ОГХК» від ТОВ «Емпоріа» надійшла копія доручення на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури за вих.№18 від 24.01.2025, в якому зазначено, що АТ «ОГХК» в особі філії «ВГМК» АТ «ОГХК» станом на 24.01.2025 має заборгованість в сумі 3 913 092,20 грн. та пропонує Дніпропетровській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» відключити Товариство позивача від газопостачання з 08:00 год. 31 січня 2025 року. На підставі цього доручення відповідача, газопостачання філії «ВГМК» АТ «ОГХК» відповідачем, як постачальником, було припинено 31.01.2025 і філія «ВГМК» АТ «ОГХК» перейшла на забезпечення газом у відповідності до норм підпункту 3, глави 5 розділу VІ Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою НКРЕКП від 30.09.205 №2494;
- Дніпропетровською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» було розраховано вартість несанкціонованого відбору з зазначенням обсягів газу несанкціонованого відбору, що становило за 31.01.2025 - 4 643,94 кубічних метрів;
- загальний фактичний обсяг спожитого філією «ВГМК» АТ «ОГХК» газу в січні 2025 року зафіксовано в акті №28870 про надані послуги з розподілу природного газу від 31.01.2025, що підписано між філією «ВГМК» АТ «ОГХК» та Дніпропетровською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» і де зазначено, що загальний фактичний об`єм (обсяг) споживання (розподілу) природного газу в січні 2025 року складає 151 730,72 кубічних метрів;
- за розрахунком позивача шляхом віднімання від загального фактичного об`єму, об`єму несанкціонованого відбору, за відсутності оформленого між позивачем та відповідачем акту приймання-передачі поставленого за січень 2025 року газу, отримав обсяг газу, що поставлено відповідачем в січні 2025 року: 151 730,72 кубічних метрів - 4 643,94 кубічних метрів = 147 086,78 кубічних метрів;
- в порушення умов договору ТОВ «Емпоріа» не допоставило, а філія «ВГМК» АТ «ОГХК» не отримала природний газ у кількості 2 913,22 кубічних метрів (150 000 кубічних метрів - 147 086,78 кубічних метрів = 2 913,22 кубічних метрів) на загальну суму 58 354,54 грн. Таким чином, фактичний об`єм спожитого позивачем природного газу по договору № 001-2 від 06.01.2025 становить 147 086,78 кубічних метрів на загальну суму 2 946 286,46 грн. з урахуванням ПДВ;
- для врегулювання ситуації, що склалася, Філією «ВГМК» АТ «ОГХК» на адресу ТОВ «Емпоріа» 29.01.2025 був направлений лист за вих. №223/241 з відповідними додатками, відповідно до яких обсяг газу, що закуповується за договором, скоригований до 150 000 кубічних метрів на суму 3 004 641 грн., та зазначено, що наявна заборгованість по договору відсутня, а тому посилаючись на норми законодавчих актів запропоновано постачальнику скасувати доручення на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури. Проте ТОВ «Емпоріа» не відкликало доручення на припинення газопостачання №18 від 24.01.2025, яке було надане ТОВ «Газорозподільні мережі України»;
- враховуючи те, що ТОВ «Емпоріа» не здійснювала постачання газу філії «ВГМК» АТ «ОГХК» за іншими договорами та в інші періоди, окрім як впродовж січня 2025 року, а також те, що зобов`язання позивача за єдиним діючим та укладеним з постачальником договором № 001-2 від 06.01.2025 виконані у повному обсязі, законні підстави для припинення чи обмеження постачання газу Філії «ВГМК» АТ «ОГХК» відсутні. Не зважаючи на всі дії щодо повного виконання умов договору позивачем, відповідач все одно відмовився виконувати договір, недопоставив обсяг газу, за який вже сплачено та не вчинив інші дії передбачені умовами договору;
- на адресу відповідача направлялись претензії від 06.02.2025 за вих. № 234/305 та від 23.04.2025 за вих. № 234/1155 з вимогою щодо повернення надмірно сплаченого авансового платежу та сплати штрафних санкцій за договором. Однак станом на теперішній час грошові кошти на рахунок позивача не повернуті, відповіді на претензії відсутні;
Відтак, позивачем нараховано відповідачу:
- пеню на підставі пункту 6.3.1. Договору в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення в сумі 9 951,78 грн.;
- штраф на підставі пункту 6.3.2. Договору у розмірі 10 % від вартості ціни Договору в сумі 300 464,10 грн.;
- 3 % річних в сумі 973,60 грн.;
- інфляційні витрати в сумі 2 912,97 грн.
Відповідач проти задоволення позову заперечив, пославшись на те, що:
- позивач стверджує, що фактичний обсяг споживання ним природного газу у січні 2025 року, як споживача склав 151 730,72 кубічних метрів, але з цього обсягу безпідставно виключає 4 643,94 кубічних метрів;
- відповідач вважає такий газ спожитий з порушенням умов договору зі сторони позивача, оскільки позивач 31.01.2025 самостійно допустив несанкціонований відбір природного газу. Таким чином, позивач безпідставно, без будь-яких причин, можливо, під впливом самообману, або нерозуміння відносин, відмовився від споживання газу постачальника;
- позивач поза межами договору, з невідомих причин самостійно перестав споживати газ відповідача та допустив несанкціонований відбір природного газу 31.01.2025, оплатив його вартість Дніпровській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України». В той же час, позивач мав припинити відбір природного газу 03.02.2025 (після повідомлення Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України»), а не 31.01.2025;
- позивач вводить суд в оману, стверджуючи, що на підставі пункту 6.3.1. Договору має право нарахувати штраф 10% від вартості ціни договору, але таке право передбачене не у пункті 6.3.1. Договору, а у пункті 6.3.2. Договору;
- Договором передбачено три підстави для нарахування штрафу, проте в уточненій позовній заяві від 29.09.2025 позивач не зазначає яка саме з цих причин, або їх сукупність є підставою для нарахування ним штрафу 10%, не зазначаючи яке саме порушення з трьох можливих допустив відповідач. При цьому позивач помиляється у тому, що саме пункт 6.3.1. Договору є підставою нарахування штрафу 10 %;
- згідно з п. 14 ч. II Правил постачання природного газу постачальник має право ініціювати/вживати заходів з припинення або обмеження в установленому порядку постачання природного газу споживачу в разі: проведення споживачем неповних або несвоєчасних розрахунків за договором. Водночас, у Правилах не зазначається за яким саме договором має бути неповний розрахунок споживача для ініціювання з його сторони припинення або обмеження газопостачання;
- позивач безпідставно нараховує йому штраф 10 % згідно пункту 6.3.1. Договору, тому що з його сторони не було жодного з таких порушень: одностороннє розірвання договору з боку постачальника; обмеження (відключення)/припинення постачання газу відповідачем без порушень умов договору з боку позивача; підстави, що передбачені законодавством;
- відповідно до пункту 4.7. Договору якщо сума здійснених споживачем попередніх оплат перевищує вартість, зазначену в акті приймання-передачі природного газу, надлишок перерахованих грошових коштів повертається споживачу впродовж 3 робочих днів із дня надходження письмової вимоги. При цьому, позивач зазначає, що у нього не має акту приймання-передачі природного газу, відтак стягнути суму основного боргу (58 351,8 грн.) позивач має право лише після виконання умов пункту 4.7. Договору;
- позивач стверджує, що на підставі доручення відповідача (доручення Товариства від 24.01.2025 № 18 Дніпровській філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», як оператору ГРМ, який відповідає за припинення постачання газу споживачам) газопостачання філії «ВГМК» АТ «ОГХК» відповідачем, як постачальником, було припинено 31.01.2025 і філія «ВГМК» АТ «ОГХК» перейшла на забезпечення газом у відповідності норм Постанови НКРЕКП № 2494. Припинення газопостачання мав здійснювати не відповідач, а Дніпровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» з дотриманням нормативних документів. А для здійснення припинення газопостачання споживачу не достатньо повідомлення Товариства, поряд з виконанням Правил постачання газу, мають бути виконані норми Постанови Кабінету Міністрів України та відповідна процедура. Відповідач посилаючись на Порядок, затверджений Постановою КМУ від 08.12.2006 № 1687, зауважує, що припинення газопостачання позивача могло бути здійснено лише після відповідного повідомлення Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», а не повідомлення відповідача. В свою чергу матеріали справи не містять відповідного повідомлення Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про припинення газопостачання позивачу саме 31.01.2025, не містять доказів припинення Дніпровською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» припинення газопостачання позивачу саме 31.01.2025 та не містять доказів припинення Дніпровською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» газопостачання позивачу 31.01.2025 за дорученням Товариства;
- на підставі Постанови КМУ від 08.12.2006 № 1687 Товариство 24.01.2025 за вихідним № 18 доручило припинити газопостачання позивачу (Доручення 1). Відтак, згідно пункту 6 Порядку затвердженого Постановою КМУ від 08.12.2006 № 1687, Дніпровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» мала б надіслати позивачу повідомлення про припинення, але такого повідомлення оператором ГРМ позивачу не надсилалося, або позивачем навмисно не залучено до матеріалів справи таке повідомлення (за встановленою Міненерго формою), в якому зазначаються підстави та строк (дата і час) припинення (обмеження) газопостачання. Тобто, Дніпровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» 31.01.2025 Доручення 1 Товариства не здійснювала;
- листом від 27.01.2025 № 21 (Доручення 2) відповідач повідомив позивача та Дніпровську філію ТОВ «Газорозподільні мережі України» про те, що у Дорученні 1 допущена технічна помилка відносно дати припинення постачання природного газу позивачу 31.01.2025. Датою припинення газопостачання позивачу зазначено не 31.01.2025, а 03.02.2025. Про ці обставини відповідач повідомив позивача цінним поштовим відправленням від 29.01.2025. Крім того, позивач сам підтверджує, що про припинення газопостачання 31.01.2025 Дніпровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» його не повідомляла, і про те, що 28.01.2025 отримав повідомлення від Оператора ГРМ Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про припинення (обмеження) газопостачання з пропозицією самостійного відключення від мереж у термін до 07:00 03.02.2025. Тобто, за три дні до 31.01.2025 позивач знав, що йому не будуть припиняти газопостачання 31.01.2025, але продовжує стверджувати, що газопостачання було припинено;
- листом від 10.02.2025 № ДнпФ/100/16.3-Вих-1155-25 Дніпровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» роз`яснила, що за Дорученням 2 відповідача припинення газопостачання позивачу не відбулося з причин відмови позивача у доступі до його об`єктів. Таким чином позивач не надав належних доказів припинення йому постачання природного газу відповідачем ні 31.01.2025, ні 03.02.2025;
- позивач у позовній заяві від 11.09.2025 стверджував, що 28.01.2025 він отримав повідомлення від Дніпровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» про припинення (обмеження) газопостачання 03.02.2025, одночасно у позовній заяві (уточненій) від 29.09.2025 вже стверджував, що припинення (обмеження) газопостачання йому здійснено відповідачем 31.01.2025.
У відповіді на відзив позивач зазначив наступне:
- стосовно обсягів природного газу спожитого позивачем у січні 2025 року та його вартості згідно Договору № 001-2: відповідно до листів №223/32 від 07.01.2025 та №233/211 від 27.01.2025 обсяг газу, що закуповується за договором, був скоригований до 150 000 кубічних метрів на суму 3 004 641 грн.;
- згідно платіжних інструкцій № 259990 від 20.01.2025, № 259991 від 20.01.2025 та № 260111 від 29.01.2025 проведено оплати за договором на суми 1 191 840,93 грн., 1 191 840,93 грн. та 620 959,14 грн. на загальну суму 3 004 641 грн. з урахуванням ПДВ. На підставі чого, керуючись умовами договору, ГПК України, позивач правомірно розраховував на повне та належне виконання відповідачем умов договору, а саме здійснення відповідачем поставки природного газу в об`ємі 150 000 кубічних метрів;
- позивач не відмовлявся від споживання природного газу, що був поставлений відповідачем, однак його обсяг не відповідав умовам договору.
- відповідач не обґрунтував належним чином свою позицію, згідно норм пунктів 4 та 5 частини 3 статті 165 ГПК України. У випадку відсутності порушень з його сторони щодо поставки належного об`єму газу відповідач міг би подати як доказ акт приймання-передачі природного газу, однак навмисно відмовився від направлення позивачу такого акту, чим повторно вчинив протиправну поведінку;
- стосовно несанкціонованого відбору газу, об`єм якого був отриманий від Оператора ГРМ - Дніпровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України»: правомочність та правомірність дій як оператора ГРМ так і позивача щодо наданої та отриманої послуги з несанкціонованого відбору природного газу не є предметом розгляду даної справи;
- 03.02.2025 коли представники Дніпропетровської Філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» приїхали на адресу підприємства позивача для перекриття запірної арматури, тобто для обмеження та/або припинення газопостачання їх не було допущено з наступних підстав: Договір № 001-2 було припинено, оскільки він діяв до 31.01.2025 включно, а 03.02.2025 між ТОВ «Газенерго-Трейд» та філією «ВГМК» було укладено договір постачання природного газу № 004-2 від 03.02.2025. А отже, доручення ТОВ «Емпоріа» на припинення/обмеження газопостачання вже станом на 03.02.2025 не було дійсним; 
- основним предметом розгляду цієї справи є саме фактична недопоставка природного газу відповідачем, який недопоставив філії «ВГМК» АТ «ОГХК» природний газ у кількості 2 913,22 кубічних метрів на загальну суму 58 354,54 грн.;
- щодо направлення листа відповідачем від 27.01.2025 № 21 щодо помилки у даті доручення на припинення газопостачання, то позивач стверджує, що даний лист не має жодного значення для справи, оскільки: цей лист було отримано філією «ВГМК» АТ «ОГХК» 04.02.2025 та на цей час між ТОВ «Газенерго-Трейд» та філією «ВГМК» було укладено договір постачання природного газу № 004-2 від 03.02.2025.
У своїх поясненнях третя особа Дніпропетровська філія Товариства з обмеженою відповідальністю «Газорозподільні мережі України» вказує на те, що:
- 19.10.2023 між ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії «ВГМК» було укладено Типовий договір шляхом підписання заяви-приєднання №094213АТN2AP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим). 27.01.2025 між ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ТОВ «Емпоріа» був укладений договір на виконання робіт з припинення (обмеження) газопостачання №Д/S/2-01/2025;
- 27.01.2025 ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» отримало від ТОВ «Емпоріа» доручення на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури щодо Філії «ВГМК»;
- ТОВ «Емпоріа» було надіслано ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» вищезазначене доручення з порушенням строку встановленого п. 2.2. договору на виконання робіт з припинення (обмеження) газопостачання від 27.01.2025 №Д/S/2-01/2025, при цьому дата доручення (24.01.2025) лише дата самого доручення та не може свідчити про те, що доручення було надіслано ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» саме в цю дату, оскільки лише 27.01.2025 між ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» та ТОВ «Емпоріа» був укладений договір на виконання робіт з припинення (обмеження) газопостачання №Д/S/2-01/2025;
- 27.01.2025 ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» отримало від ТОВ «Емпоріа» лист про те, що даним листом ТОВ «Емпоріа» уточнює та просить вважати правильною і вірною датою відключення споживача від газопостачання в направленому дорученні №18 від 24.01.2025 - з 08 год. 00 хв. 03.02.2025;
- ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» стверджує, що 28.01.2025 третя особа повідомила Філію «ВГМК» про припинення (обмеження) газопостачання з пропозицією самостійного відключення від мереж газопостачання у термін до 07-ї години 00 хв. 03.02.2025 по об`єктам філії;
- 31.01.2025 ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» в інформаційній платформі від Оператора ГТС (ТОВ «Оператор газотранспортної системи України»), який є адміністратором даної платформи, було отримано повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включенні до Реєстру споживачів жодного постачальника / постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС / постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання форми № 9 - 0000234810 (дата подання: 31.01.2025; ЕІС-код Віртуальної точки: 56ZG-DSO-060000V) в якому була зазначена доба, з якої припиняється газопостачання споживачу Філії «ВГМК»;
- встановленим законодавством строком для припинення (обмеження) розподілу (транспортування) природного газу споживачу було 31.01.2025 згідно отриманого від Оператора ГТС повідомлення про припинення розподілу природного газу споживачу в інформаційній платформі. Відповідно до п. 7.4. Типового договору розподілу природного газу споживач зобов`язується, зокрема: не допускати несанкціонованого відбору природного газу, однак як не заперечуються позивачем в позовній заяві, відбір природного газу з газорозподільної системи Філія «ВГМК» 31.01.2025 не припинила. Філією «ВГМК» було повністю оплачено ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» суму несанкціонованого відбору природного газу за 31.01.2025; 
- матеріали справи не містять докази того, що ТОВ «Емпоріа» у період 31.01.2025 була постачальником природного газу для Філії «ВГМК» та були подані номінації/реномінації на зазначений період.
У додаткових поясненнях позивач зазначив, що:
- Дніпропетровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України», надавши письмові пояснення підтвердила, що відповідач не здійснював поставку природного газу позивачу 31.01.2025, що є порушенням Договору поставки природного газу № 001-2;
- незважаючи на умови укладеного Договору поставки природного газу № 001-2 та те, що позивач повністю виконав свої зобов`язання, відповідачем було укладено договір на виконання робіт з припинення (обмеження) газопостачання № Д/S/2-01/2025, та в подальшому відповідачем були вчинені інші дії спрямовані на безпідставне припинення газопостачання позивачу;
- відповідачем було порушено умови та строки на вчинення дій щодо припинення (обмеження) газопостачання. 
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 у справі № 925/1112/25 позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Емпоріа» на користь Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» заборгованість згідно з Договором постачання природного газу від 06.01.2025 №001-2: 58 351,80 грн. - сума боргу, 9 951,78 грн. - пеня, 300 464,10 грн. - штраф, 1 528,54 грн. - інфляційне збільшення, 642,67 грн. - 3% річних та 4 451,27 витрат зі сплати судового збору; в решті позову відмовлено. 
При розгляді спору сторін по суті суд першої інстанції встановив, що:
- згідно з актом про надані послуги з розподілу природного газу № 28870 від 31.01.2025, в січні 2025 року Дніпропетровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» як Оператор ГРМ надала послугу з розподілу природного газу Філії «ВГМК» АТ «ОГХК» як споживачу, а остання прийняла послугу з розподілу природного газу згідно з заявою-приєднання №094213АTN2AP016 до Типового договору розподілу природного газу в обсязі 151 730,72 кубічних метрів. Наведеним підтверджується фактичне споживання позивачем у січні 2025 року природного газу в загальному обсязі 151 730,72 кубічних метрів, проте не підтверджується, що весь цей обсяг наданий відповідачем;
- у спірний період (січень 2025 року) Філія «ВГМК» АТ «ОГХК» мала договірні відносини з постачання природного газу з ТОВ «Емпоріа», натомість в останній день січня 2025 року - 31.01.2025 постачальник не здійснив постачання природного газу Філії «ВГМК» АТ «ОГХК», внаслідок чого остання 31.01.2025 здійснила відбір природного газу з газотранспортної системи, без поданих номінацій будь-яким замовником послуг транспортування та за відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу;
- за умовами Договору постачання природного газу № 001-2 від 06.01.2025 (з урахуванням двох заяв позивача про зменшення планового обсягу споживання природного газу № 223/32 від 07.01.2025 та № 223/211 від 27.01.2025) відповідач був зобов`язаний у січні 2025 року поставити позивачу 150 000 кубічних метрів природного газу;
- всупереч умов Договору постачання природного газу у січні 2025 року відповідачем було поставлено позивачу лише 147 086,78 кубічних метрів природного газу (151 730,72 кубічних метрів (загальний обсяг природного газу, який був розподілений позивачу) - 4 643,94 кубічних метрів (несанкціонований відбір природного газу здійснений позивачем 31.01.2025)). Отже недопоставленим залишились 2 913,22 кубічних метрів газу (150 000 кубічних метрів - 147 086,78 кубічних метрів);
- відповідач як постачальник природного газу 31.01.2025 не виконав своє зобов`язання за договором та не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або постачальник ініціював припинення газопостачання форми № 9 - 0000234810, тобто не вніс на Інформаційну платформу Оператора ГРМ, як свого споживача Філію «ВГМК» АТ «ОГХК» до реєстру споживачів, внаслідок чого 31.01.2025 Філія «ВГМК» АТ «ОГХК» здійснила несанкціонований відбір природного газу з газотранспортної системи, без поданих номінацій будь-яким замовником послуг транспортування та за відсутності підписаних актів приймання-передачі природного газу в обсязі 4 643,94 кубічних метрів;
- доводи відповідача про те, що позивач мав би припинити відбір природного газу 03.02.2025, а не 31.01.2025 є необґрунтованими, оскільки за умовами спірного договору постачання, постачання природного газу повинно було відбуватись з 01.01.2025 по 31.01.2025 включно, а тому підстав для споживання після 31.01.2025 за спірним договором постачання у позивача не було;
- в лютому 2025 року відповідач вже не був діючим постачальником природного газу для позивача, а припинення газопостачання, як відповідальність за порушення споживачем строку розрахунків за спожитий природний газ (чого судом під час розгляду цієї справи встановлено не було), може здійснити тільки діючий постачальник газу, який поставляє такий газ споживачу на підставі укладеного з ним договору на постачання природного газу та в межах строку його дії;
- матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами скласти та надіслати акт приймання-передачі природного газу, а також повернути грошові кошти за недопоставлений природний газ, проте відповідач своїх зобов`язань за договором постачання природного газу не виконав, акт приймання-передачі природного газу за січень 2025 року на адресу позивача не направив, мотивованої відмови не наддав.
Відтак, суд першої інстанції зауваживши, що:
- відповідач доказів належного виконання зобов`язань за договором та поставки позивачу природного газу в обсязі 150 000 кубічних метрів у січні 2025 року не надав;
- вартість недопоставленого відповідачем природного газу, враховуючи п. 3.1. Договору, становить 2,91322 х 20 030,94 грн. = 58 354,54 грн.;
- звертаючись з цим позовом до суду позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 58 351,80 грн., а не 58 354,54 грн.;
- відповідно до ч. 2 ст. 237 ГПК України при ухваленні рішення суд не може виходити у рішенні за межі позовних вимог;
- доказів повернення суми передплати у розмірі 58 351,80 грн. (в межах заявлених позовних вимог) матеріали справи не містять,
виснував, що вимога позивача про стягнення з відповідача 58 351,80 грн. основного боргу є обґрунтованою та підлягає задоволенню у визначеному позивачем розмірі.
Окрім цього, суд першої інстанції, вказавши, що:
- строк поставки товару сплив 31.01.2025;
- відповідач в останній день січня 2025 року припинив постачання природного газу Філії «ВГМК» АТ «ОГХК»;
- відповідач природний газ позивачу у кількості 2 913,22 кубічних метрів на суму 58 354,54 грн.. не поставив, чим порушив умови Договору, 
дійшов висновку, що позивач має право на стягнення пені та штрафу на підставі п. 6.3.1. та 6.3.2. Договору відповідно.
Дослідивши розрахунок штрафу у розмірі 10 % від загальної вартості Договору з ПДВ з урахуванням зменшення позивачем обсягів закупівлі природного газу до суми 3 004 641 грн., суд першої інстанції вказав, що позивач здійснив розрахунок штрафу правильно, з огляду на що задовольнив вимогу позивача про стягнення з відповідача штрафу у розмірі 300 464,10 грн.
Дослідивши розрахунок пені, суд першої інстанції встановив, що в межах позовних вимог, заявлених позивачем, такий розрахунок є правильним, з огляду на що задовольнив вимогу позивача про стягнення з відповідача 9 951,78 грн. пені.
Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача за період 01.02.2025 - 22.08.2025 інфляційних втрат у розмірі 2 912,97 грн. та 3 % річних у розмірі 973,60 грн. на підставі ст. 625 ЦК України, суд першої інстанції зазначив наступне:
- у відповідача виникло грошове зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти), а тому на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України;
- водночас, зроблений позивачем розрахунок інфляційних втрат та 3 % річних арифметично неправильний, оскільки зроблений без врахування початку періоду, з якого позивач має право на нарахування річних та інфляційних втрат;
- 07.04.2025 Філія «ВГМК» АТ «ОГХК2 надіслала на електронну адресу відповідача лист №223/971 від 07.04.2025, в якому Філія «ВГМК» АТ «ОГХК», посилаючись на п. 4.7. Договору просила ТОВ «Емпоріа» повернути кошти в сумі 58 354,54 грн. у зв`язку з тим, що філія має переплату за Договором, а також враховуючи обов`язок постачальника відповідно до п. 2.4.2. Договору надавати споживачу акт приймання-передачі природного газу за розрахунковий період не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, надати акт приймання-передачі природного газу;
- саме впродовж 3 робочих днів із дня надходження листа №223/971 від 07.04.2025 на електронну адресу відповідача відповідач зобов`язаний був сплатити такі кошти, тобто до 10.04.2025 включно. Як наслідок, позивач має право на нарахування інфляційних втрат та 3 % річних лише з 11.04.2025;
- за розрахунком суду розмір інфляційних втрат за період прострочення з 11.04.2025 до липня 2025 року (останній місяць, визначений позивачем у розрахунку інфляційних втрат) становить 1 528,54 грн.;
- за розрахунком суду розмір 3 % річних за період прострочення з 11.04.2025 до 22.08.2025 (остання дата, визначена позивачем у розрахунку 3% річних) за цей період становить 642,67 грн.
Відтак, суд першої інстанції частково задовольнив вимогу позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 1 528,54 грн. та 3 % річних в розмірі 642,67 грн.
Не погоджуючись із вказаним рішенням, 13.02.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «Емпоріа» через Електронний кабінет в підсистемі Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи «Електронний суд» у встановлений процесуальний строк звернулось з апеляційною скаргою до Північного апеляційного господарського суду, у якій просить рішення Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 у справі № 925/1112/25 скасувати і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. 
В обґрунтування вимог апеляційної скарги відповідач послався на те, що:
- в даній справі суд першої інстанції при застосуванні п. 6.3.1. Договору повинен був здійснити одноразове фіксоване нарахування за фактом порушення не грошового зобов`язання - порушення строків поставки товару, а не нараховувати цю санкцію за весь період порушення строків поставки (такої можливості даний п.6.3.1. Договору немає);
- суд першої інстанції, здійснюючи власні розрахунки пені, посилаючись на п.6.3.1. Договору, залишив без уваги дані обставини та здійснив нарахування відповідно до п.6.3.1 Договору за кожний день прострочення не грошового зобов`язання за період з 01.02.2025 до 22.08.2025, що не відповідає законодавству (ч.3. ст. 549 ЦК України), умовам п. 6.3.1.Договору;
- в період з 01.02.2025 по 22.08.2025 відповідач не був діючим постачальником природного газу позивачу, а отже навіть за наявності бажання і позитивного рішення про це, не зміг би здійснювати поставку/допоставку газу позивачу, відтак підхід суду про нарахування за п.6.3.1. Договору санкції за кожний день прострочення поставки в період, коли відповідач в силу законодавства не мав жодних прав та повноважень здійснювати таке постачання газу позивачу, є неправомірним;
- штрафом є виключно неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України);
- штраф є одноразовим фіксованим платежем, який нараховується за фактом порушення виконання основного зобов`язання і його розмір напряму залежить саме від суми невиконаного (неналежно виконаного) зобов`язання;
- Договір виконаний постачальником (відповідачем) перед позивачем на понад 98%, судом першої інстанції ця важлива обставина до уваги не береться і відповідно до п.6.3.2. нараховується до стягнення з ТОВ «ЕМПОРІА» штраф в розмірі 10% від загальної вартості Договору з урахуванням ПДВ, а саме в розмірі штрафу 300 464,10 грн. (тобто розрахунок саме від суми, на яку товар вже поставлений в передбачені строки, а зобов`язання постачальника вже виконані);
- в межах свободи договору дозволено все те, що не суперечить закону, однак в даному випадку п. 6.3.2. Договору в частині визначення алгоритму та механізму нарахування штрафу (10 % від вартості вже поставленого відповідачем природного газу, а не від вартості непоставленого газу) прямо суперечить ч. 2 ст. 549 ЦК України і застосовуватися в такому вигляді не може;
- свобода договору надає сторонам право самостійно визначати розмір штрафних санкцій, однак не наділяє правом змінювати нормативно визначений спосіб їх нарахування;
- санкція, передбачена п.6.3.1. Договору, яку застосував суд, є саме штрафом за порушення не грошового зобов`язання - не поставка газу. У той самий час, умовами п.6.3.2. Договору передбачена також сплата штрафу, як виду господарсько-правової відповідальності постачальника, фактично за це ж саме порушення не грошового зобов`язання;
- одночасне застосування двох штрафів за одне й те саме порушення негрошового зобов`язання, свідчить про недотримання та порушення положень, закріплених у ст. 61 Конституції України щодо заборони подвійної господарсько-правової відповідальності за одне і те саме порушення;
- загальна сума заявлених до стягнення штрафних санкцій більш ніж в 5 (п`ять) разів перевищує вартість непоставленого товару;
- суд першої інстанції, здійснюючи власні розрахунки 3% річних, інфляційного збільшення залишив поза увагою той факт, що матеріали справи Акту приймання-передачі природного газу за січень 2025 між постачальником та споживачем, а також доказів отримання постачальником вимоги про повернення переплати не містять, достеменно не встановив саме дату отримання постачальником письмової вимоги про повернення передплати та не надав оцінку тому, з якого саме дня починати нарахувати 3% річних та інфляційне збільшення і незрозуміло з яких причин провів дані нарахування починаючи з 11.04.2025. 
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 13.02.2026 справа № 925/1112/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Гончаров С.А., Тищенко О.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.02.2026:
- апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Емпоріа» на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 у справі № 925/1112/25 залишено без руху на підставі ст. 174, ч. 2 ст. 260 ГПК України;
- надано Товариству з обмеженою відповідальністю «Емпоріа» строк десять днів з дня отримання копії даної ухвали для усунення недоліків апеляційної скарги, а саме: надання доказів сплати (доплати) судового збору у розмірі 2 335,37 грн.;
- попереджено Товариство з обмеженою відповідальністю «Емпоріа», що у випадку неусунення у встановлений термін недоліків, дана апеляційна скарга буде вважатися неподаною та підлягатиме поверненню скаржнику.
Зазначену ухвалу скаржнику доставлено до електронного кабінету 16.02.2026 о 16 год. 14 хв., що підтверджується довідкою про доставку електронного документа, яка міститься в матеріалах справи.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали, скаржник 25.02.2026 подав заяву про усунення недоліків, в додатках до вказаної заяви міститься платіжна інструкція № 24 від 24.02.2026 про сплату 2 335,37 грн., в призначенні платежу вказано: «Судовий збір за позовом ТОВ «ОГХК», на рішення від 26.01.2026 по справі 925/1112/25, Північний апеляційний господарський суд».
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 03.03.2026 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Емпоріа» на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 у справі № 925/1112/25; справу призначено до розгляду на 25.0232026 об 11 год. 00 хв.; витребувано з Господарського суду Черкаської області матеріали справи № 925/1112/25.
На виконання вимог вищезазначеної ухвали 09.03.2026 матеріали справи надійшли до Північного апеляційного господарського суду.
13.03.2026 представник відповідача звернувся до суду з заявою про участь у судовому засіданні у справі № 925/1112/25 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів. 
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 13.03.2026 задоволено заяву відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Емпоріа» про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції при розгляді апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Емпоріа» на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 у справі № 925/1112/25.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 № 09.1-08/957/26 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1112/25 у зв`язку з перебуванням судді Тищенко О.В., яка входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відрядженні у період з 18.03.2026 по 31.03.2026, у зв`язку з перебуванням судді Гончарова С.А., який входить до складу колегії суддів і не є суддею-доповідачем, у відрядженні у період з 19.03.2026 по 21.03.2026, у відпустці у період з 22.03.2026 по 27.03.2026.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 справа № 925/1112/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Спаських Н.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.03.2026 прийнято до свого провадження визначеною колегією суддів (головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Хрипун О.О., Спаських Н.М.) справу № 925/1112/25; повідомлено учасників справи, що розгляд апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Емпоріа» на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 у справі № 925/1112/25 відбудеться у раніше визначені дату та час, а саме 25.03.2026 об 11 год. 00 хв.
20.03.2026 від позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він вказав, що:
- під час підписання договору, його дії та після його закінчення діяв Господарський кодекс України і сторони повинні були керуватись і його положеннями також (Кодекс втратив чинність лише 28.08.2025 на підставі Закону № 4196-IX від 09.01.2025);
- позивач, розуміючи, що відповідач не здійснить поставку залишку газу, ще під час досудового врегулювання спору направив на адресу відповідача претензію щодо повернення надміру сплаченого авансового платежу від 06.02.2026;
- пунктом 6.3.1 Договору № 001-2 встановлено розмір подвійної облікової ставки НБУ, позивачем було під час розрахунку взято як раз таки суму неповернутого авансового платежу у розмірі 58 351,80 грн. як основну заборгованість, тому позивач вправі здійснювати стягнення пені;
- стягнення подвійної облікової ставки НБУ за неповернення надміру сплаченого авансового внеску (переплати) передбачено пунктом 4.8. Договору;
- частиною 4 статті 231 ГК України встановлено: «У разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).»;
- невиконання умов Договору відповідачем, а саме: фактичним припиненням газопостачання позивачем (порушення умов пунктів 1.1. та 1.2. Договору); відмовою у підписанні акту (порушення умов пунктів 2.4.1, 2.4.2, 2.4.4. Договору) фактично свідчить про одностороннє розірвання Договору з боку постачальника без належного виконання зобов`язання, без підстав та попередження споживача, хоча споживачем свої зобов`язання були виконані у повному обсязі;
- ані під час укладення Договору, ані під час його виконання від відповідача на адресу позивача будь-яких зауважень щодо умов Договору, їх змін чи редакцій не надходило, пропозицій та претензій також. Зі сторони позивача будь-якого примусу (в тому числі фізичного, психічного, психологічного, фінансового, адміністративного тощо) щодо укладення Договору, включення чи виключення умов та пунктів, редакції тощо до відповідача та його представників не застосовувалось. Тому позивач вважає, що сторонами вільно і визначено умови співпраці;
- відповідачем за короткий проміжок часу було вчинено декілька порушень умов Договору № 001-2 і за кожне з них позивач нарахував окрему санкцію;
- з моменту порушення умов Договору минуло більше року, однак позивачем від відповідача будь-яких грошових коштів досі не отримано.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 25.03.2026 з метою повного, всебічного та об`єктивного дослідження фактичних обставин справи та з`ясування питань, що виникли під час розгляду справи оголошено перерву у розгляді справи № 925/1112/25 до 9 год. 30 хв. 16.04.2026.
Розпорядженням керівника апарату Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2026 № 09.1-08/1203/26 призначено повторний автоматизований розподіл справи № 925/1112/25 у зв`язку з перебуванням судді Хрипуна О.О. на лікарняному з 31.03.2026.
Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2026 справа № 925/1112/25 передана на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Горбасенко П.В., Спаських Н.М.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.04.2026 прийнято до свого провадження визначеною колегією суддів (головуючий суддя (суддя-доповідач) Яценко О.В., судді Горбасенко П.В., Спаських Н.М.) справу № 925/1112/25.
Третя особа правом на подання відзиву не скористалась.

Станом на 16.04.2026 до Північного апеляційного господарського суду інших відзивів на апеляційну скаргу, інших клопотань від учасників справи не надходило.
Третя особа в судове засідання представників не направила.
Враховуючи належне повідомлення всіх учасників про час і місце судового розгляду апеляційної скарги, а також те, що явка представників учасників в судове засідання не визнана обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про розгляд апеляційної скарги у відсутність представників третьої особи за наявними матеріалами апеляційного провадження.
Під час розгляду справи представник відповідача апеляційну скаргу підтримав у повному обсязі та просив її задовольнити, представник позивача проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив відмовити у її задоволенні та залишити рішення суду першої інстанції в силі.
Згідно із ст.269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, відзивів, інших письмових пояснень, заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного судового рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції - зміні або скасуванню, з наступних підстав.

Колегією суддів встановлено і підтверджується матеріалами справи наступне.
19.10.2023 між ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» (Оператор ГРМ) та АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» (споживач) (персональний ЕІС-код 56ХО00013ATN200P) було укладено Типовий договір, шляхом підписання заяви-приєднання №094213АТN2AP016 до умов договору розподілу природного газу (для споживача, що не є побутовим) (далі - Типовий договір розподілу природного газу). За умовами цього договору Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим договором (том 2, а.с. 24).
Відповідно до умов Типового договору розподілу природного газу (том 2, а.с. 7-16):
- споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови включення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду. Наявність підтвердженого обсягу природного газу споживача (його постачальника) доводиться до відома Оператора ГРМ у встановленому законодавством порядку Оператором ГТС, а до відома споживача - його постачальником. За відсутності у споживача договору постачання природного газу та/або виділених його постачальником підтверджених обсягів для потреб споживача на відповідний календарний період споживач не має права використовувати (споживати) природний газ із газорозподільної системи (п. 3.1.);
- споживач, що не є побутовим, зобов`язаний самостійно контролювати власне газоспоживання та для недопущення перевищення підтвердженого обсягу природного газу здійснити разом зі своїм постачальником заходи з коригування в установленому порядку підтвердженого обсягу або заходи із самостійного та завчасного обмеження (припинення) власного газоспоживання. Якщо за підсумками місяця фактичний об`єм споживання природного газу споживача буде перевищувати підтверджений обсяг природного газу, врегулювання небалансу (дефіциту) природного газу буде здійснюватись його постачальником у встановленому законодавством порядку та відповідно до умов договору постачання природного газу. (п. 3.2.);
- визначені за умовами цього договору об`єми та обсяги розподілу та споживання природного газу є обов`язковими для їх використання у взаємовідносинах між споживачем та його постачальником. За наявності розбіжностей у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу вони підлягають урегулюванню відповідно до умов цього договору або в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних Оператора ГРМ. (п. 5.6.).
06.01.2025 між ТОВ «Емпоріа» (постачальник) та АТ «ОГХК» від імені якої виступає Філія «ВГМК» АТ «ОГХК» (споживач) підписали договір постачання природного газу № 001-2 (далі - Договір постачання) (том 1, а.с. 11-16).
Постачальник зобов`язується поставити споживачу впродовж дії цього договору відповідно до ДК 021:2015 09120000-6 Газове паливо (природний газ) (надалі - газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. (п. 1.1. Договору постачання).
Постачальник передає споживачу на умовах цього Договору замовлений споживачем обсяг природного газу з 01 січня 2025 року по 31 січня 2025 року (включно), в кількості 600 тис. куб. метрів (шістсот тисяч кубічних метрів). (п. 1.2. Договору постачання)
Передача газу за цим Договором здійснюється у точках виходу з газотранспортної системи (ГТС) та газорозподільної системи (ГРМ) (надалі - пункти призначення). ЕІС-код точки комерційного обліку 56X000013ATN200P. (п. 1.3. Договору постачання)
Найменування Оператора газорозподільної системи, надалі - Оператор ГРМ, з яким споживач уклав договір розподілу природного газу: ТОВ «Газорозподільні Мережі України» в особі Дніпропетровської Філії ТОВ «Газорозподільні Мережі України». Договір розподілу природного газу між Споживачем та Оператором ГРМ укладено на підставі заяви приєднання № 09213ATN2AP016 від 19.10.2023. Найменування газотранспортної організації: ТОВ «Оператор ГТС України». (п. 1.4. Договору постачання).
Постачання газу здійснюється за умови: наявності діючого між споживачем та Оператором ГРМ договору розподілу газу та включення споживача до Реєстру споживачів постачальника у відповідному розрахунковому періоді. (п. 2.1. Договору постачання)
Включення споживача до Реєстру споживачів постачальника відбувається на підставі письмової заяви споживача, наданої постачальнику. (п. 2.2. Договору постачання)
Обсяг переданого (спожитого) газу за розрахунковий період (пункт 4.1. Договору), що підлягає оплаті споживачем, визначається на межі балансової належності між Оператором ГРМ та споживачем на підставі даних комерційних вузлів обліку (лічильників газу), визначених у заяві-приєднанні до договору розподілу природного газу, укладеного між Оператором ГРМ та споживачем, а також з урахуванням процедур, передбачених Кодексом ГРМ. Постачання та споживання обсягів газу протягом місяця здійснюється, як правило, в рівномірному режимі, виходячи із середньодобової норми (надалі - добова норма), яка визначається шляхом ділення місячного підтвердженого обсягу газу на кількість днів протягом цього місяця.
У разі нерівномірного щодобового споживання газу, який підлягає постачанню у місяці постачання, споживач зобов`язаний до 11:00 год. дня, що передує дню, з якого змінюється плановий обсяг газу, надати Постачальнику заявку про збільшення/зменшення планового обсягу газу.
У разі необхідності коригування обсягів планованого споживання природного газу у газовій добі споживання, споживач зобов`язаний надіслати скориговану заявку про збільшення/зменшення планового обсягу газу на добу постачання не пізніше ніж 17:30 год. газової доби постачання природного газу.
Заявки надаються споживачем на електронну адресу постачальника emporia@ukr.net або в особистому кабінеті. Не підлягають зміні обсяги газу, що вже фактично поставлені споживачу.
Якщо споживач надає більше ніж одну заявку по одній і тій самій точці входу/виходу у зазначені цим пунктом строки, до опрацювання приймається заявка, яка була направлена останньою. (п. 2.3. Договору постачання).
За підсумками розрахункового періоду споживач до 05 числа місяця, наступного за розрахунковим, зобов`язаний надати постачальнику копію відповідного акту про фактичний об`єм (обсяг) розподіленого (протранспортованого) природного газу споживачу за розрахунковий період, що складений між Оператором ГРМ та споживачем, відповідно до вимог Кодексу ГРМ. (п. 2.4.1. Договору постачання)
На підставі отриманих від споживача даних та/або даних Оператора ГТС постачальник не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, надає споживачу два примірники акту приймання-передачі природного газу за розрахунковий період, підписані уповноваженим представником постачальника. (п. 2.4.2. Договору постачання)
Споживач протягом трьох робочих днів із дати одержання акту приймання-передачі природного газу зобов`язується повернути постачальнику один примірник оригіналу акту приймання-передачі природного газу, підписаний уповноваженим представником споживача, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акту приймання-передачі природного газу. (п. 2.4.3. Договору постачання)
У випадку відмови від підписання акту приймання-передачі природного газу розбіжності підлягають урегулюванню відповідно до Договору або в судовому порядку. До прийняття рішення судом вартість поставленого природного газу встановлюється відповідно до даних споживача. (п. 2.4.4. Договору постачання)
Ціна газу, який поставляється за цим Договором за 1000 кубічних метрів з урахуванням тарифу на послуги транспортування та коефіцієнту, який застосовується при замовленні потужності на добу складає 16 692 (шістнадцять тисяч шістсот дев`яносто дві) грн. 45 коп., крім того ПДВ 20 % - 3 338 (три тисячі триста тридцять вісім), грн. 49 коп., разом з ПДВ 20 030 (двадцять тисяч тридцять) грн. 94 коп. (п. 3.1. Договору постачання)
Вартість послуг за розподіл газу по розподільчих мережах Оператора ГРМ споживач сплачує Оператору ГРМ самостійно на підставі окремого договору. (п. 3.2. Договору постачання)
Ціна Договору може бути змінена у випадку зменшення обсягів закупівлі, зокрема з урахуванням фактичного обсягу споживання газу споживачем згідно з Договором. Споживач письмово повідомляє постачальника про зменшення обсягів закупівлі. (п. 3.4. Договору постачання)
Сторони домовились, що ціна газу, розрахована відповідно до пункту 3.1 цього Договору, застосовується сторонами при складанні актів приймання-передачі природного газу та розрахунках за цим Договором. (п. 3.5. Договору постачання)
Загальна вартість цього Договору на дату укладання становить 10 015 470,00 грн., крім того ПДВ - 2 003 094,00 грн., разом з ПДВ - 12 018 564 (дванадцять мільйонів вісімнадцять тисяч п`ятсот шістдесят чотири) грн. (п. 3.6. Договору постачання)
Розрахунковий період за Договором становить один календарний місяць. (п. 4.1. Договору)
Постачання оплата газу за Договором здійснюється Споживачем виключно грошовими коштами у національній валюті України - гривні шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок Постачальника в такому порядку (п. 4.2. Договору постачання):
4.2.1. 35% (тридцять п`ять) від вартості природного газу за поточний розрахунковий період, згідно з плановим обсягом, визначеним умовами п.1.2. Договору до 5 (п`ятого) числа звітного місяця;
4.2.2. 35% (тридцять п`ять) від вартості природного газу за поточний розрахунковий період, згідно з обсягом, визначеним умовами п.1.2. Договору до 15 (п`ятнадцятого) числа звітного місяця;
4.2.3. 30% (тридцять) від вартості природного газу за поточний розрахунковий період, згідно з обсягом, визначеним умовами п.1.2. Договору до 25 (двадцять п`ятого) числа звітного місяця;
4.2.4. Остаточний розрахунок згідно з актом приймання-передачі природного газу за відповідний розрахунковий період до 15 (п`ятнадцятого) числа місяця, наступного за звітним.
Датою оплати (здійснення розрахунку) є дата зарахування коштів на банківський рахунок постачальника. (п. 4.3. Договору постачання)
Якщо сума здійснених споживачем попередніх оплат перевищує вартість, зазначену в Акті приймання-передачі природного газу, надлишок перерахованих грошових коштів повертається споживачу впродовж 3 робочих днів із дня надходження відповідної письмової вимоги постачальнику від споживача. (п. 4.7. Договору постачання)
У разі порушення постачальником строку повернення переплати за цим Договором, споживач має право вимагати сплату пені, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період за який сплачується пеня, за кожен день прострочення. (п. 4.8. Договору постачання)
В п. 5.3. Договору постачання визначені обов`язки постачальника, зокрема постачальник зобов`язаний:
5.3.1. Забезпечувати постачання газу до пунктів призначення на умовах та в обсягах, визначених Договором, за умови дотримання споживачем дисципліни відбору газу та розрахунків за його постачання;
5.3.2. Складати та підписувати акт приймання-передачі природного газу у порядку, визначеному Договором;
5.3.3. Протягом одного робочого дня після підписання Договору подати до інформаційної платформи оператора ГТС заявку про включення споживача до Реєстру споживачів постачальника;
5.3.6. В установленому порядку розглядати запити споживача, які стосуються питань постачання природного газу за цим Договором.
Згідно з п.5.4. Договору споживач має право, зокрема:
5.4.1. Отримувати природний газ в обсягах та на умовах, визначених цим Договором;
5.4.2. Самостійно припиняти (обмежувати) відбір природного газу для власних потреб з дотриманням вимог чинного законодавства;
5.4.4. Безоплатно отримувати інформацію про обсяги та інші показники власного споживання природного газу;
5.4.8. Зменшувати обсяги закупівлі природного газу згідно з Договором в односторонньому порядку без укладання додаткової угоди шляхом направлення споживачем постачальнику відповідного письмового повідомлення, в результаті чого сума цього Договору відповідним чином зменшується.
Споживач зобов`язується, зокрема оплачувати постачальнику вартість газу на умовах та в обсягах, визначених Договором. (п. 5.5.2. Договору постачання)
За невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за Договором сторони несуть відповідальність згідно з Договором і чинним законодавством України. (п. 6.1. Договору)
За порушення постачальником строків поставки газу, які передбачені цим договором, постачальник зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості недопоставленого природного газу. (п. 6.3.1. Договору постачання)
У випадку одностороннього розірвання договору з боку постачальника та/або при обмеженні (відключенні)/припиненні постачання газу постачальником без порушень Договору з боку споживача та/або без наявності підстав, що передбачені законодавством, Споживач має право на стягнення з постачальника штрафу у розмірі 10% від загальної вартості Договору з урахуванням ПДВ. (п. 6.3.2. Договору постачання)
У разі невиконання договірних зобов`язань з вини постачальника всі авансові платежі (у разі сплати авансу) підлягають поверненню протягом 3 робочих днів із дня отримання відповідної вимоги споживача. (п. 6.3.4. Договору постачання)
Сплата господарських санкцій не звільняє сторони від виконання своїх зобов`язань або усунення порушень. (п. 6.3.5. Договору постачання)
Споживач зобов`язаний самостійно припинити (обмежити) власне споживання газу у випадках та порядку, передбачених чинним законодавством та Договором. (п. 8.1. Договору постачання)
Оператор ГРМ, у тому числі за дорученням постачальника, припиняє або обмежує постачання газу споживачеві (на об`єкти споживача) з дотриманням норм безпеки та нормативних документів, що визначають порядок обмеження (припинення) газу, у випадках, передбачених Законом України «Про ринок природного газу», Правилами постачання газу, Кодексом ГТС, Кодексом ГРМ, Правилами безпеки систем газопостачання, затвердженими наказом Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 15.05.2015 № 285. (п. 8.2. Договору постачання)
Зміна постачальника може бути здійснена лише за сукупності таких умов: споживачем попередньо укладено договір постачання газу з новим постачальником; відсутність у споживача простроченої заборгованості за цим Договором. (п. 9.1. Договору постачання)
Фактичне постачання газу новим постачальником може починатись виключно з наступного дня після розірвання (призупинення) договору з діючим постачальником, припинення постачання природного газу та за умови включення споживача до підтвердженої номінації нового постачальника в порядку, визначеному Кодексом ГТС. (п. 9.6. Договору постачання)
Цей Договір набуває чинності з дати його підписання і діє в частині постачання газу по 31 січня 2025 року. (п. 10.1. Договору постачання)
Закінчення строку дії цього Договору не звільняє жодну зі сторін договору від виконання своїх зобов`язань за договором та від відповідальності за його порушення (невиконання та/або неналежне виконання), яке мало місце під час дії цього Договору. (п. 10.2. Договору постачання)
Позивач зазначає, що Філія «ВГМК» АТ «ОГХК» направила на адресу ТОВ «Емпоріа» лист №223/32 від 07.01.2025, у якому просила ТОВ «Емпоріа», у зв`язку зі зміною обсягів планів виробництва, скоригувати обсяг природного газу по договору постачання природного газу № 001-2 від 06.01.2025 та наданою місячною заявкою до нього з 600 000 кубічних метрів на 170 000 кубічних метрів.
У подальшому листом № 223/211 від 27.01.2025 Філія «ВГМК» АТ «ОГХК» просила ТОВ «Емпоріа» скоригувати обсяг природного газу по Договору постачання природного газу № 001-2 від 06.01.2025 та наданою місячною заявкою до нього з 170 000 кубічних метрів на 150 000 кубічних метрів (том 1, а.с. 24).
Відповідач ані під час розгляду справи судом першої інстанції, ані під час апеляційного розгляду не заперечував щодо направлення на його адресу листів та зменшення позивачем обсягів споживання природного газу у січні 2025 року.
Філія «ВГМК» АТ «ОГХК» у січні 2025 року перерахувала на користь ТОВ «Емпоріа» 3 004 641 грн., а саме:
- 1 191 840,93 грн. згідно з платіжною інструкцією № 259990 від 20.01.2025, в призначені платежу якої зазначено: «оплата за природний газ за Договором № 001-2 від 06.01.2025 згідно з рахунком №27 від 07.01.2025 R-UA-2024-12-12-1000057-k B. В т.ч. ПДВ 198 640,16 грн.» (том 1, а.с. 9);
- 1 191 840,93 грн. згідно з платіжною інструкцією № 259991 від 20.01.2025, в призначені платежу якої зазначено: «оплата за природний газ за Договором № 001-2 від 06.01.2025 згідно з рахунком №27 від 07.01.2025 R-UA-2024-12-12-1000057-k B. В т.ч. ПДВ 198 640,16 грн.» (том 1, а.с. 9 зворот);
- 620 959,14 грн. згідно з платіжною інструкцією № 260111 від 29.01.2025, в призначені платежу якої зазначено: «оплата за природний газ за Договором № 001-2 від 06.01.2025 згідно з рахунком №27 від 07.01.2025 R-UA-2024-12-12-1000057-k B. В т.ч. ПДВ 103 493,19 грн.» (том 1, а.с. 10 зворот).
Згідно з актом про надані послуги з розподілу природного газу № 28870 від 31.01.2025, в січні 2025 року Дніпропетровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» як Оператор ГРМ надала послугу з розподілу природного газу Філії «ВГМК» АТ «ОГХК» як споживачу, а остання прийняла послугу з розподілу природного газу згідно з заявою-приєднання №094213АTN2AP016 до Типового договору розподілу природного газу в обсязі 151 730,72 кубічних метрів (том 1, а.с. 49).
31.01.2025 ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» в інформаційній платформі від Оператора ГТС (Товариства з обмеженою відповідальністю «Оператор газотранспортної системи України»), який є адміністратором цієї платформи, було отримано повідомлення про споживачів у зоні ліцензійної діяльності оператора ГРМ, які не включенні до Реєстру споживачів жодного постачальника/постачальник яких не подав номінацію на точку виходу до ГРМ або така номінація була відхилена оператором ГТС / постачальник яких ініціював припинення їм газопостачання форми № 9 - 0000234810 (дата подання: 31.01.2025; ЕІС-код Віртуальної точки: 56ZG-DSO-060000V), в якому була зазначена доба, з якої припиняється газопостачання споживачу АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» (ЕІС-код споживача природного газу: 56ХО00013АТN200P) - 31.01.2025 (том 2, а.с. 30-31).
На підтвердження несанкціонованого відбору 31.01.2025 природного газу Філією «ВГМК» АТ «ОГХК» в обсязі 4 643,94 кубічних метрів ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» було отримано від ТОВ «Оператор газотранспортної системи України» акт про несанкціонований відбір природного газу за газовий місяць січень 2025 року (том 2, а.с. 32-33).
31.01.2025 між Дніпропетровською філією ТОВ «Газорозподільні мережі України» та Філією «ВГМК» АТ «ОГХК» підписано акт здачі-приймання робіт (надання послуг) №2963, згідно з яким зафіксований несанкціонований відбір природного газу на суму 116 352,74 грн. (том 1, а.с. 50).
31.01.2025 Дніпропетровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» виставила позивачу два рахунки на оплату за несанкціонований відбір природного газу за 31.01.2025:
- № 1/1 на суму 100 000 грн. з ПДВ (том 1, а.с. 52);
- № 52 на суму 16 352,74 грн. з ПДВ (том 1, а.с. 53).
Позивач перерахував на користь Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» 100 000 грн., згідно з платіжною інструкцією № 260130 від 31.01.2025, у призначені платежу якої вказано: «за розподіл природного газу (несанкціонований відбір), дог.№094213ATN2AP016/513-2 від 19.10.2023р. Рах.№1/1 від 31.01.2025. В т.ч. ПДВ 16 666,67 грн.» (том 1, а.с. 10).
27.01.2025 між ТОВ «Газорозподільні мережі України» (Оператор газорозподільної системи, виконавець) та ТОВ «Емпоріа» (Постачальник природного газу, замовник) було укладено договір на виконання робіт з припинення (обмеження) газопостачання №Д/S/2-01/2025 (далі - Договір на виконання робіт з припинення газопостачання) (том 2, а.с. 25-29), предметом якого є здійснення виконавцем робіт з припинення газопостачання за письмовим дорученням замовника споживачів замовника у випадках, передбачених чинним законодавством та цим Договором (п. 1.1. Договору на виконання робіт з припинення газопостачання).
Відповідно до п. 2. 2. Договору на виконання робіт з припинення (обмеження) газопостачання Замовник не менше, ніж за 14 (чотирнадцять) робочих днів до початку проведення робіт з припинення (обмеження) газопостачання побутовому споживачу та не менше, ніж за 5 (п`ять) робочих днів, до початку проведення робіт з припинення (обмеження) газопостачання непобутовому споживачу, за виключенням строків, передбачених підпунктом 2.2.2. пункту 2.2. Договору, надсилає Виконавцю на зазначену у Договорі адресу електронної пошти та або з використанням засобів електронного документообігу:
- письмове доручення (повідомлення/заяву) на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та опломбування вхідної запірної арматури (далі - Доручення);
- копію повідомлення (направлену споживачу з позначкою про вручення) про необхідність самостійно обмежити чи припинити газоспоживання, яке було надіслано Замовником споживачу Замовника.
27.01.2025 Дніпропетровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» отримала від ТОВ «Емпоріа» доручення на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури № 18 від 24.01.2025 (том 1, а.с. 26).
Згідно з дорученням на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури № 18 від 24.01.2025, директор ТОВ «Емпоріа» просив Дніпропетровську філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» попередити та відключити Філію «ВГМК» АТ «ОГХК» від газопостачання з 08 год. 00 хв. 31.01.2025, яка заборгувала за спожитий природний газ, чим не виконує умови договору постачання природного газу в частині своєчасної оплати за природний газ. Заборгованість станом на 24.01.2025 становить 3 913 092,20 грн.
27.01.2025 ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» отримало від ТОВ «Емпоріа» лист за вих. № 21 від 27.01.2025 про те, що цим листом ТОВ «Емпоріа» уточнює та просить вважати правильною і вірною датою відключення споживача від газопостачання в направленому Дорученні № 18 від 24.01.2025 - з 08 год. 00 хв. 03.02.2025 (том 1, а.с. 166).
Відповідно до листа Філії «ВГМК» АТ «ОГХК» №223/240 від 29.01.2025, який адресований заступнику начальника управління з питань обліку газу Кам`янського УЕГГ Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України», посилаючись на належне виконання своїх зобов`язань за Договором № 001-2 від 06.01.2025 в частині повної оплати поставленого природного газу, Філія «ВГМК» АТ «ОГХК» наголосила, що підстави для припинення чи обмеження постачання газу Філії «ВГМК» АТ «ОГХК» відсутні (том 1, а.с. 25). 
29.01.2025 відповідач надіслав поштою на адресу позивача лист № 21 від 27.01.2025, в якому зазначив, що в направленому дорученні на припинення (обмеження) газопостачання споживачу та пломбування вхідної запірної арматури № 18 від 24.01.2025 допущена технічна помилка відносно дати відключення споживача - з 08 год. 00 хв. 31.01.2025. Цим листом відповідач уточнює та просить вважати правильною і вірною дату відключення споживача від газопостачання - з 08 год. 00 хв. 03.02.2025. Дата подання такої поштової кореспонденції - 29.01.2025 о 15:32 з м. Черкаси до позивача на адресу - м. Вільногірськ, Кам`янський район, Дніпропетровська область (том 1, а.с. 166 зворот).
Вказаний лист отримано позивачем 04.02.2026, вх. № 179/202 (том 1, а.с. 188).
Відключення (припинення) газопостачання позивача 03.02.2025 ТОВ «Газорозподільні мережі України» в особі Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» здійснено не було у зв`язку із відмовою позивача у доступі для припинення газопостачання, про що був складений акт про відмову у доступі споживачем для припинення газопостачання від 03.02.2025 (том 1, а.с. 167 зворот-168 зворот), про що було повідомлено ТОВ «Емпоріа» листом № ДнпФ/100/16.3-Вих-962-25 від 03.02.2025 (том 1, а.с. 167).
У відповідь на цей лист, ТОВ «Емпоріа» надіслало на адресу Дніпропетровської філії ТОВ «Газорозподільні мережі України» лист № 23 від 04.02.2025, у якому просило надати роз`яснення з наступних питань:
1. Які подальші дії буде приймати Оператор ГРМ відносно споживача Філії «ВГМК» АТ «ОГХК» через не допуск працівників Оператора ГРМ (що вже само по собі є порушенням законодавства Споживачем) для припинення газопостачання ?
2. Чи складався за фактом не допуску працівників Оператора ГРМ акт про порушення відносно Споживача ? Якщо ні, то з яких причин ?
3. Чи буде Оператор ГРМ ініціювати припинення газопостачання Споживачу за фактом не допуску працівників Оператора ГРМ на територію Споживача ? Якщо ні, то з яких причин ?
4. Чи буде притягнутий Споживач до відповідальності у зв`язку з не допуском працівників Оператора ГРМ при здійсненні ними заходів з припинення газопостачання даному Споживачу ?
5. Чи є можливість у Оператора ГРМ здійснити заходи з припинення газопостачання даному Споживачу без фізичного доступу до території Споживача ? Чи буде Оператор ГРМ приймати спроби здійснити заходи з припинення газопостачання у даний спосіб (том 1, а.с. 169-170 зворот).
У відповідь на цей лист, Дніпропетровська філія ТОВ «Газорозподільні мережі України» надіслала відповідачу лист № ДнпФ/100/16.3-Вих-1155-25 від 10.02.2025, в якому повідомила, що з боку споживача було відмовлено у надані доступу до вхідної запірної арматури газопроводу для здійснення припинення (обмеження) газопостачання, про що було складено відповідний акт. Відповідно до п. 5.3 Договору виконавець не несе відповідальності перед Замовником, якщо споживач не допускає представників виконавця до відключаючого пристрою або іншим чином чинить перешкоди, що підтверджується відповідним актом (том 1 ,а.с. 170).
14.02.2025 Філія «ВГМК» АТ «ОГХК» надіслала на електронну адресу відповідача лист № 223/376 від 14.02.2025, в якому просила відповідача надати акт приймання-передачі природного газу за розрахунковий період у найкоротший термін (том 1, а.с. 195).
07.04.2025 Філія «ВГМК» АТ «ОГХК» надіслала на електронну адресу відповідача, яка вказана самим відповідачем в спірному Договорі, лист №223/971 від 07.04.2025, в якому Філія «ВГМК» АТ «ОГХК», посилаючись на п. 4.7. Договору просила ТОВ «Емпоріа» повернути кошти в сумі 58 354,54 грн. у зв`язку з тим, що філія має переплату за Договором, а також враховуючи обов`язок постачальника відповідно до п. 2.4.2. Договору надавати споживачу акт приймання-передачі природного газу за розрахунковий період не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, надати акт приймання-передачі природного газу (том 1, а.с. 55). 
Відповідно до претензії № 234/305 від 06.02.2025 Філія «ВГМК» АТ «ОГХК» вимагала від ТОВ «Емпоріа» в 10-денний термін з моменту отримання цієї претензії сплатити: 58 351,80 грн. надміру сплаченого авансового платежу; пеню в сумі 1 595,48 грн.; штраф у розмірі 10% від загальної вартості договору в сумі 300 464,10 грн.; три відсотка річних в сумі 172,66 грн. та зайво сплачені кошти за природний газ (несанкціонований відбір) в сумі 100 000,00 грн., а разом 460 584,04 грн. (том 1, а.с. 17-18).
Відповідно до претензії № 234/1155 від 23.04.2025 Філія «ВГМК» АТ «ОГХК» вимагала від ТОВ «Емпоріа» протягом 3-х робочих днів з моменту отримання цієї претензії сплатити: 58 351,80 грн. надміру сплаченого авансового платежу; пеню в сумі 3 955,32 грн.; штраф в сумі 300 464,10 грн.; три відсотка річних в сумі 393,29 грн. та інфляційні втрати в сумі 466,84 грн., а разом 363 624 грн. (том 1, а.с. 19-20).
03.02.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Газенерго-Трейд» як постачальником та АТ «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» в особі Філії «Вільногірський гірничо-металургійний комбінат» як споживачем було укладено договір постачання природного газу № 004-2 (том 1, а.с. 190-194). 
За умовами цього договору постачальник зобов`язується поставити споживачу впродовж дії цього договору відповідно до ДК 021:2015 09120000-6 Газове паливо (Природний газ), а споживач зобов`язується прийняти та оплатити вартість газу у розмірах, строки та порядку, що визначені Договором. Постачальник передає споживачу на умовах цього Договору замовлений споживачем обсяг природного газу з 01 лютого 2025 року по 28 лютого 2025 року (включно), в кількості 600 тис. куб. метрів.
Відтак, за твердженням позивача, відповідач недопоставив природний газ обсягом 2 913,22 кубічних метрів, за який вже було сплачено позивачем, та грошові кошти в сумі 58 351,80 грн. позивачу не повернув, що стало підставою для нарахування позивачем штрафних санкцій та звернення до суду з цим позовом.
Правові позиції сторін детально викладені вище.
Рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 у справі № 925/1112/25 позов задоволено частково: стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Емпоріа» на користь Акціонерного товариства «Об`єднана гірничо-хімічна компанія» 58 351,80 грн. боргу, 9 951,78 грн. пені, 300 464,10 грн. штрафу, 1 528,54 грн. - інфляційне збільшення, 642,67 грн. - 3% річних, в решті позову відмовлено.

За приписами ч. 1 ст. 269 ГПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів виходить з того, що, якщо за змістом апеляційної скарги (його описової та мотивувальної частин) заявник не погоджується з рішенням суду першої інстанції в частині (про задоволення або про відмову у задоволенні позовних вимог у відповідній частині), а прохальна частина скарги містить вимогу про ухвалення нового рішення, зокрема, про задоволення або відмову у задоволенні позовних вимог повністю, і жодних доводів та обґрунтувань незгоди в іншій частині (що не оскаржується) апеляційна скарга не містить, то вимоги апеляційної скарги мають визначатися з урахуванням змісту самої апеляційної скарги (її описової та мотивувальної частин). 
Подібна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 20.07.2023 у справі № 911/1796/20.
Як слідує зі змісту описової частині апеляційної скарги, у цій справі рішення суду першої інстанції позивачем оскаржується лише в частині задоволення позовних вимог про стягнення 9 951,78 грн. пені, 300 464,10 грн. штрафу, 1 528,54 грн. інфляційного збільшення, 642,67 грн. 3% річних, в апеляційній скарзі відсутні доводи незгоди апелянта з рішенням суду першої інстанції в частині стягнення основного боргу, а відтак, враховуючи, що рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості згідно з Договором постачання природного газу від 06.01.2025 №001-2 в сумі 58 351,80 грн. апелянтом не оскаржується, згідно з ч. 1 ст. 269 ГПК України, в цій частині рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку не переглядається. 
При цьому колегія суддів зазначає про те, що при апеляційному перегляді не встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права щодо винесення судом першої інстанції рішення в частині задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача заборгованості згідно з Договором постачання природного газу від 06.01.2025 №001-2 в сумі 58 351,80 грн. 

Дослідивши матеріали справи, матеріали апеляційної скарги, колегія суддів зазначає про наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України.
Відповідно до ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори.
Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Положеннями п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України закріплено принцип свободи договору.
У відповідності до положень ст.ст. 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
В ч. 1 ст. 628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
У відповідності з ч. 1 ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно зі ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. До договору постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору постачання енергетичними та іншими ресурсами.
Згідно зі ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. 
Відповідно до ст. 662 ЦК України продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. 
Згідно зі ст. 663 ЦК України продавець зобов`язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.
Судом першої інстанції встановлено, що всупереч наведеним приписам закону та умовам Договору відповідачем не повернуто отриманих від позивача коштів попередньої оплати, а також не поставлено товар на суму (в межах заявленої позивачем суми) в розмірі 58 351,80 грн. 
Як було зазначено, вказана обставина не заперечується представниками сторін і не оскаржується в апеляційному порядку, відтак, судом першої інстанції рішення суду першої інстанції в цій частині не переглядається.
Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.
Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
У зв`язку з порушення відповідачем строків поставки газу та безпідставним припиненням постачання газу 31.01.2026 за період прострочення з 01.02.2025 до 22.08.2025 позивач просив суд стягнути з відповідача 9 951,78 грн. пені та 300 464,10 грн. штрафу на підставі п. 6.3.1. та п. 6.3.2. Договору.
Згідно зі ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають наслідки, передбачені договором або законом.
Колегія зазначає, що виконання основного зобов`язання боржником саме по собі не скасовує його відповідальності за прострочення виконання (сплату штрафів, пені, неустойки), якщо інше не прописано в договорі або законі.
Відповідно до ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання, зокрема, може забезпечуватися неустойкою.
Неустойкою (штрафом, пенею), згідно зі ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Колегія суддів звертає увагу, що під час підписання сторонами Договору постачання та на момент існування спірних правовідносин діяв Господарський кодекс України, і сторони повинні були керуватись його положеннями (ГК втратив чинність 28.08.2025 на підставі Закону № 4196-IX від 09.01.2025), 
Згідно ч. 4 ст. 231 Господарського кодексу України, у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов`язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов`язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).
Колегія суддів констатує, що у випадках порушення виконання господарських зобов`язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень можливості передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК України, відповідно до якої сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Тобто, одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі ст. 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки.
Таким чином, чинне законодавство допускає можливість одночасного стягнення з учасника господарських відносин, що порушив господарське зобов`язання за договором, штрафу та пені, які не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 09.02.2018 у справі № 911/2813/17 та від 22.03.2018 у справі № 911/1351/17.
Водночас, колегія суддів звертає увагу на те, що пункт 6.3.1. Договору постачання, яким покладається відповідальність на відповідача у вигляді сплати пені за порушення постачальником строків поставки газу, та пункт 6.3.2. Договору постачання, яким покладається відповідальність на відповідача у вигляді сплати штрафу у випадку одностороннього розірвання договору з боку Постачальника та/або при обмеженні (відключенні)/припиненні постачання газу постачальником без порушень Договору з боку споживача та/або без наявності підстав, що передбачені законодавством, не оспорюється останнім, в зв`язку з чим в силу вимог ст. 204 ЦК України презюмується правомірність вказаного правочину.
Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем свого обов`язку щодо повернення отриманих від позивача коштів попередньої оплати, а також поставки газу в повному обсязі відповідно до умов Договору постачання, позивач має право нарахувати на прострочену суму грошових зобов`язань суму штрафу, пені, 3 % річних та інфляційних втрат та звернутися за їх стягненням до суду.
Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем було вчинено декілька окремих порушень умов Договору постачання, за кожне з яких передбачені різні штрафні санкції, і за кожне з них позивач нарахував окрему санкцію, зокрема:
- за порушення відповідачем строків поставки газу, які передбачені цим договором відповідно до п. 6.3.1. Договору позивачем нараховано пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості недопоставленого природного газу в розмірі 9 951,78 грн.;
- за припинення постачання газу постачальником без порушень Договору з боку споживача відповідно до п. 6.3.2. Договору позивачем нараховано штраф у розмірі 10% від загальної вартості Договору з урахуванням ПДВ в розмірі 300 464,10 грн.
Вказаним спростовуються доводи відповідача про подвійне притягнення до відповідальності за одне порушення.
Відповідно до п. 37 Правил постачання природного газу, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2496 постачальник є відповідальним, зокрема, за безпідставне припинення газопостачання.
Як було встановлено судом першої інстанції, строк поставки товару сплив 31.01.2025, відповідач в останній день січня 2025 року припинив постачання природного газу Філії «ВГМК» АТ «ОГХК» та природний газ позивачу у кількості 2 913,22 кубічних метрів на суму 58 354,54 грн. не поставив, чим порушив умови Договору.
Відповідно до п. 6.3.1. Договору за порушення постачальником строків поставки газу, які передбачені цим договором, постачальник зобов`язаний сплатити споживачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості недопоставленого природного газу. 
Так, враховуючи, що:
- відповідно до п. 1.2. Договору постачання постачальник передає споживачу на умовах цього Договору замовлений споживачем обсяг природного газу з 01 січня 2025 року по 31 січня 2025 року (включно);
- відповідач, безпідставно припинивши постачання природного газу позивачу 31.01.2025, порушив строки поставки газу, передбачені Договором постачання; 
- вказане є підставою для нарахування позивачем пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від вартості недопоставленого природного газу;
- розмір вказаної пені є арифметично правильним,
суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача та 9 951,78 грн. пені є обґрунтованою у визначеному позивачем розмірі та належить до стягнення з відповідача, рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.
Окрім цього, відповідно до п. 6.3.2. Договору у випадку одностороннього розірвання договору з боку постачальника та/або при обмеженні (відключенні)/припиненні постачання газу постачальником без порушень Договору з боку споживача та/або без наявності підстав, що передбачені законодавством, споживач має право на стягнення з постачальника штрафу у розмірі 10% від загальної вартості Договору з урахуванням ПДВ. 
Так, враховуючи, що:
- відповідач, безпідставно припинивши постачання природного газу позивачу 31.01.2025, не поставив природний газ позивачу у кількості 2 913,22 кубічних метрів на суму 58 354,54 грн.; 
- матеріалами справи не підтверджено, а відповідачем не доведено, що з боку споживача були вчинені порушення Договору постачання; 
- вказане є підставою для нарахування позивачем штрафу у розмірі 10% від загальної вартості Договору з урахуванням ПДВ;
- розмір вказаного штрафу є арифметично правильним,
суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що заявлена позивачем вимога про стягнення з відповідача 300 464,10 грн. штрафу є обґрунтованою у визначеному позивачем розмірі та належить до стягнення з відповідача, рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.
В контексті доводів відповідача щодо недотримання принципу справедливості в розрізі співвідношення між сумою простроченого зобов`язання та розміром нарахованих штрафних санкцій, колегія суддів вважає за необхідне зауважити на наступному.
Згідно зі ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Враховуючи, що укладення договору для відповідача не було обов`язковим в силу положень чинного законодавства, а відтак укладаючи такий договір він погодився з всіма його умовами, в тому числі і щодо розміру штрафних санкцій за порушення зобов`язання, відповідно, мав виконати прийняті на себе зобов`язання. 

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача за період 01.02.2025 - 22.08.2025 інфляційні втрати у розмірі 2 912 97 грн. та 3 % річних у розмірі 973,60 грн. на підставі ст. 625 ЦК України, колегія суддів зазначає про наступне.
Як встановлено судом першої інстанції, у відповідача виникло грошове зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти), а тому на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі ч. 2 ст. 625 цього Кодексу.
За змістом статей 509, 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях, що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, висловленими у постановах від 11 квітня 2018 року у справі № 758/1303/15-ц (провадження № 14-68цс18) та від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18).
Тобто правовідношення, в якому у зв`язку із фактичним закінченням строку поставки у відповідача (постачальника, продавця) виникло зобов`язання повернути позивачу (покупцю) суму попередньої оплати (тобто сплатити грошові кошти) відповідно до частини другої статті 693 ЦК України, є грошовим зобов`язанням, а тому відповідно на нього можуть нараховуватися інфляційні втрати та 3 % річних на підставі частини другої статті 625 цього Кодексу.
Вказана позиція висвітлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 по справі № 918/631/19.
Відтак, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивач має право нараховувати інфляційні втрати та 3 % річних на суму боргу 58 351,80 грн.
Окрім цього, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що позивачем арифметично невірно проведено розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат (без врахування початку періоду з якого він має право на нарахування річних та інфляційних втрат).
Так, згідно з п. 4.7 Договору якщо сума здійснених мпоживачем попередніх оплат перевищує вартість, зазначену в Акті приймання-передачі природного газу, надлишок перерахованих грошових коштів повертається споживачу впродовж 3 робочих днів із дня надходження відповідної письмової вимоги постачальнику від споживача.
Колегія суддів звертає увагу, що згідно з п. 5.3.2. Договору постачання саме постачальник зобов`язаний складати та підписувати акт приймання-передачі природного газу у порядку, визначеному Договором.
Матеріалами справи підтверджено та відповідачем не спростовано, що позивач неодноразово звертався до відповідача із вимогами скласти та надіслати акт приймання-передачі природного газу, а також повернути грошові кошти за недопоставлений природний газ, проте відповідач своїх зобов`язань за договором постачання природного газу не виконав, акт приймання-передачі природного газу за січень 2025 року на адресу позивача не направив, мотивованої відмови не надав.
Враховуючи наведене, після отримання від позивача вимоги про повернення грошових коштів за недопоставлений природний газ, у відповідача виник обов`язок з повернення цих коштів.
Як вбачається з матеріалів справи, 07.04.2025 Філія «ВГМК» АТ «ОГХК» надіслала на електронну адресу відповідача, яка вказана самим відповідачем в спірному Договорі, лист №223/971 від 07.04.2025, в якому Філія «ВГМК» АТ «ОГХК», посилаючись на п. 4.7. Договору просила ТОВ «Емпоріа» повернути кошти в сумі 58 354,54 грн. у зв`язку з тим, що філія має переплату за Договором, а також враховуючи обов`язок постачальника відповідно до п. 2.4.2. Договору надавати споживачу акт приймання-передачі природного газу за розрахунковий період не пізніше 12 числа місяця, наступного за звітним, надати акт приймання-передачі природного газу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що доказів направлення інших листів датованих раніше ніж лист №223/971 від 07.04.2025 із вимогами про повернення грошових коштів в сумі 58 354,54 грн., матеріали справи не містять, відтак, саме впродовж 3 робочих днів із дня надходження листа №223/971 від 07.04.2025 на електронну адресу відповідача відповідач зобов`язаний був сплатити такі кошти, тобто до 10.04.2025 включно. Як наслідок, позивач має право на нарахування інфляційних втрат та 3 % річних лише з 11.04.2025.
З огляду на вказане суд першої інстанції цілком вірно здійснив перерахунок 3 % річних та інфляційних втрат та встановив, що позивач має право на стягнення інфляційних втрат за період прострочення з 11.04.2025 до липня 2025 року (останній місяць, визначений позивачем у розрахунку інфляційних втрат) в розмірі 1 528,54 грн. та 3 % річних за період прострочення з 11.04.2025 до 22.08.2025 (остання дата, визначена позивачем у розрахунку 3% річних) в розмірі 642,67 грн.
З огляду на вказане суд першої інстанції правомірно частково задовольнив вимогу позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 1 528,54 грн. та 3 % річних в розмірі 642,67 грн., рішення суду першої інстанції в цій частині залишається без змін.

Щодо інших аргументів сторін колегія суддів зазначає, що вони були досліджені та не наводяться у судовому рішенні, позаяк не покладаються в його основу, тоді як Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа Серявін проти України, § 58, рішення від 10.02.2010). Названий Суд зазначив, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довод (рішення Європейського суду з прав людини у справі Трофимчук проти України).
Дослідивши матеріали наявні у справі, апеляційний суд робить висновок, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законне обґрунтоване судове рішення, яке відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи. 
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновку місцевого господарського суду з огляду на вищевикладене.
Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що скаржник не довів обґрунтованість своєї апеляційної скарги, докази на підтвердження своїх вимог суду не надав, апеляційний суд погоджується із рішенням Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 у справі № 925/1112/25, отже підстав для його скасування або зміни в межах доводів та вимог апеляційної скарги не вбачається.
Враховуючи вищевикладене, вимоги та доводи апеляційної скарги, апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Емпоріа» на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 у справі № 925/1112/25 задоволенню не підлягає.
Відповідно до приписів ст. 129 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору за звернення з апеляційною скаргою покладаються на апелянта.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 129, 252, 263, 267-271, 273, 275, 276, 281-285, 287 ГПК України, Північний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Емпоріа» на рішення Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 у справі № 925/1112/25 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Черкаської області від 26.01.2026 у справі № 925/1112/25 залишити без змін.
3. Судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги покласти на апелянта.
Матеріали даної справи повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строк, передбачений ст.ст. 286-291 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст судового рішення складено 20.04.2026

Головуючий суддя О.В. Яценко 

Судді П.В. Горбасенко

Н.М. Спаських