Справа № 577/2009/24 
Провадження № 2/577/17/26

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

19 лютого 2026 року      м. Конотоп  
Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі:
головуючого судді Кравченка В.О.
за участю секретаря
судового засідання Цуканової О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 просить стягнути з ОСОБА_2 аліменти на утримання дочок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 35300,00 грн. з відповідною індексацією, починаючи з дати подачі позову.
На обґрунтування у позові вказала, що від шлюбу з відповідачем має двох доньок ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30.11.2022 року шлюб розірваний, а діти залишилися проживати з нею та знаходяться на повному її утриманні.
Зазначає, що відповідач має задовільний стан здоров`я, офіційно працює на шведську компанію та має високий дохід, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дітей у заявленому розмірі. 
Адвокат Скляр М.І., яка представляє інтереси позивачки ОСОБА_1 подала клопотання про розгляд справи за її та позивачки відсутності, вимоги підтримують, не заперечують заочному розгляду справи та винесенню заочного рішення (а.с. 66).
Відповідачу ОСОБА_2 ухвала про призначення судового засідання на 19.02.2026 року на 09 год 00 хв 11.02.2026 року надіслана до електронного кабінету, що підтверджується довідкою про доставку електронного документу, сформовану в автоматизованій системі діловодства Конотопського міськрайонного суду Сумської області (а.с. 74). Відповідач правом надання відзиву на позов не скористався, тому суд вирішує спір за наявними матеріалами справи.
Оскільки позивач не заперечує заочному розгляду справи, про що зазначив у поданому клопотанні, справу можливо розглянути за відсутності сторін у порядку заочного провадження за наявними у справі доказами.
Суд, дослідивши представлені докази, дійшов такого висновку.
За правилами доказування, визначеними статтями 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. 
Із представлених доказів вбачається, що рішенням Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 30 листопада 2022 року у справі № 577/3698/22 шлюб між сторонами був розірваний (а.с. 5).
Від шлюбу сторони мають двох доньок: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , (свідоцтво про народження від 21.05.2010 Серії НОМЕР_1 ) та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (свідоцтво про народження від 10.07.2015 Серії НОМЕР_2 ) (а.с. 3 ,4).
Діти проживають з матір`ю за однією адресою (а.с. 6).
Згідно відомостей Центрального органу Королівства Швеції Сівером Артемом у 2024 році отримано дохід у сумі 306000 євро (а.с. 67).
Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч.3 ст. 51 Конституції України).
Частиною 1 ст. 12 цього Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.
За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України).
За приписами ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.
Відповідно до частин першої та другої статті 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789XII (78912), у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.
Згідно із частиною першою статті 27 цієї Конвенції кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.
Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» закріплено право кожної дитини на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також відповідальність батьків або осіб, які їх замінюють, за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини.
За правилами ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.
При цьому розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України).
Отже, матеріальне утримання дитини є обов`язком батьків, у контексті виконання якого може йтися лише про порядок надання такого утримання та про його розмір з урахуванням відповідних обставин.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.ст. 13, 76, 77 ЦПК України).
Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду.
З урахуванням встановленого судом фактичного матеріального становища відповідача, наявності у нього постійного джерела доходу, а також потреб дітей у належному утриманні, суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі 35300,00 грн. щомісячно на двох дітей.
Зазначений розмір аліментів не менший за мінімальний гарантований розмір (50% прожиткового мінімуму на дитину), є достатнім для забезпечення потреб дітей з урахуванням того, що обоє батьків несуть рівні обов`язки щодо утримання дітей, і відповідає принципам розумності та справедливості.
Відповідно до ст. 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно з ч. 3 ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону.
За положеннями п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, а тому на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір.
Керуючись: ст.ст. 180, 181, 183 СК України, ст.ст. 10-13, 81, 133, 141, 206, 263-265 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , уродженця Сумської області, м. Конотоп, останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання дочок ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 35300,00 грн. на двох дітей із щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи стягнення з 15.04.2024 року до досягнення найстаршою дитиною повноліття.
Роз`яснити, що у відповідності до ч. 3 ст. 183 Сімейного кодексу України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Стягнути з ОСОБА_2 у дохід держави судовий збір в розмірі 1331 грн. 20 коп. (Отримувач коштів: ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783, Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), Код банку отримувача (МФО): 899998, Рахунок отримувача: UA908999980313111256000026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106 ).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.   

Суддя Кравченко В.  О.