606/672/26 1-кс/606/193/26

У Х В А Л А 
і м е н е м У к р а ї н и

16 квітня 2026 року м. Теребовля

Слідчий суддя Теребовлянського районного суду Тернопільської області ОСОБА_1 , при секретарі судового засідання ОСОБА_2 , за участю прокурора відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , підозрюваного ОСОБА_4 та його захисника ОСОБА_5 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Теребовлі клопотання старшої слідчої СВ відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо
ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 , робітника підсобного 3-го інженерного відділення 1-го інженерного взводу 1-ї інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , із середньою спеціальною освітою, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , підозрюваного у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 62025100130004096 від 16 липня 2025 року
ВСТАНОВИВ:
Старша слідча СВ відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області ОСОБА_6 за погодженням із прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 звернулася до Теребовлянського районного суду Тернопільської області з клопотанням в рамках кримінального провадження № 62025100130004096 від 16 липня 2025 року, розпочатого за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою щодо ОСОБА_4 .
Ознайомившись із клопотанням та доданими до нього документами, заслухавши думку прокурора, захисника, підозрюваного, слідчий суддя приходить до такого висновку. 
Так, ОСОБА_4 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України. 
Досудовим розслідуванням встановлено, що відповідно до указів Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69/2022 «Про загальну мобілізацію», 21 вересня 2024 року ОСОБА_4 призвано на військову службу під час мобілізації.
29 січня 2025 року ОСОБА_4 зараховано до списків особового складу військової частини НОМЕР_1 та призначено на посаду робітника підсобного 3- го інженерного відділення 1-го інженерного взводу 1-ї інженерної роти.
Згідно із ст. 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», воєнний стан - особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до п. 20 ч. 1 ст. 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» було введено воєнний стан на всій території України, який триває до теперішнього часу.
Солдат ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем (крім строкової служби), відповідно до вимог ст. 9, 11, 12, 16, 49, 58, 59 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, зобов`язаний був свято і непорушно додержуватися Конституції України та законів України, Військової присяги, сумлінно і чесно виконувати військовий обов`язок, дорожити честю й гідністю військовослужбовця, не допускати негідних вчинків самому та утримувати від їх вчинення товаришів по службі, бути зразком високої культури, скромності й витримки, берегти військову честь, показувати приклад дисциплінованості, неухильного виконання вимог законодавства. Військова дисципліна це бездоганне і неухильне додержання всіма військовослужбовцями порядку і правил, встановлених військовими статутами та іншим законодавством України. Військова дисципліна ґрунтується на усвідомленні військовослужбовцями свого військового обов`язку, відповідальності за захист Вітчизни, незалежності та територіальної цілісності України, на їх вірності військовій присязі.
Однак, солдат ОСОБА_4 , діючи всупереч інтересам служби та наведеним вимогам Статутів Збройних Сил України, став на шлях вчинення злочину (кримінального правопорушення) проти встановленого порядку несення військової служби за наступних обставин.
27 червня 2025 року о 09 годині 00 хвилин під час перевірки особового складу військової частини НОМЕР_1 було виявлено відсутність солдата ОСОБА_4 , який не повернувся з відрядження з АДРЕСА_2 , де перебував у бойовому розпорядженні командира військової частини НОМЕР_2 в період з 09 червня 2025 року по 26 червня 2025 року. 
У період з 09 години 00 хвилин 27 червня 2025 року по 03 квітня 2026 року військовослужбовець військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 перебував поза межами розташування військової частини НОМЕР_1 , що поблизу АДРЕСА_3  та свої службові обов`язки не виконував, проводячи час на власний розсуд, а 03 квітня 2026 року прибув у відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП ГУНП в Тернопільській області для надання письмового пояснення.
Таким чином, солдат військової служби за призовом під час мобілізації ОСОБА_4 , будучи військовослужбовцем військової частини НОМЕР_1 (крім строкової служби), всупереч вимогам ст. 9, 11, 12, 16, 49, 127, 128 Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України та ст. 1 - 4 Дисциплінарного статуту Збройних Сил України, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, в умовах воєнного стану, з метою ухилення від військової служби, не з`явився вчасно на службу до військової частини НОМЕР_1 , о 09 годині 00 хвилин 27 червня 2025 року та в подальшому проводив час на власний розсуд, чим вчинив самовільне залишення місця служби військовослужбовцем тривалістю понад три доби, вчинене в умовах воєнного стану, тобто кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 407 КК України.
Наявність обґрунтованої підозри у вчиненні кримінального правопорушення ОСОБА_4 повністю підтверджується зібраними у кримінальному провадженні доказами, зокрема актом службового розслідування від 07.07.2025, протоколами допиту свідків ОСОБА_7 , ОСОБА_8 від 03.04.2026, ОСОБА_9 від 06.04.2026, ОСОБА_10 від 08.04.2026, повідомленням про підозру у вчиненні злочину ОСОБА_4 та протоколом допиту підозрюваного ОСОБА_4 . 
Старша слідча СВ ВП № 3 (м. Теребовля) ОСОБА_6 зазначила, що із урахуванням здобутих в ході досудового розслідування даних, особи підозрюваного в органу досудового розслідування виникла необхідність у застосуванні стосовно ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою, оскільки більш м`який запобіжний захід не забезпечить належної його поведінки та виконання ним процесуальних рішень, також з метою застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою є забезпечення виконання підозрюваним покладених на нього процесуальних обов`язків у цьому кримінальному провадженні, запобігання спробам, передбачених ст. 177 КПК України ризиків, а саме:
1) переховування від органів досудового розслідування та/або суду (п. 1 ч. 1 ст. 177 КПК України), підтверджується тим, що ОСОБА_4 , усвідомлюючи міру покарання за вчинення ним злочину, може навмисно переховуватися від органів досудового розслідування чи суду з метою уникнення відповідальності. На підтвердження цього ризику є те, що в підозрюваного відсутні міцні соціальні зв`язки в суспільстві, офіційно не працевлаштований. Санкцією ч. 5 ст. 407 КК України передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від п`яти до десяти років. Європейський суд з прав людини у справі «Ілійков проти Болгарії» закріпив, що «суворість передбаченого покарання» є суттєвим елементом при оцінюванні «ризиків переховування або повторного вчинення злочинів». 
Також слід зазначити те, що стосовно дій ОСОБА_4 внесено відомості за ознаками складу злочину, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, тобто - самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці. Вказаний факт свідчить про те, що ОСОБА_4 в цілому має схильність до ухилення від будь-яких законних рішень, в тому числі з метою уникнення відповідальності за вчинення незаконних, кримінальних дій.
2)незаконно впливати на свідків (п. 3 ч. 1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується характером вчиненого злочину  ОСОБА_4 ,а саме відносно свідків військовослужбовців в/ч НОМЕР_1 з метою схилити їх не давати правдиві, послідовні показання у ході досудового розслідування та/або змінити свої показання у подальшому в суді, для уникнення або мінімізації можливої кримінальної відповідальності за вчинення злочину. 
ОСОБА_4 ,перебуваючи у статусі підозрюваного, може активно впливати на свідків, оскільки свідки безпосередньо судом допитані не були, а показання, що надавалися ними на досудовому розслідуванні, не можуть лягти в обґрунтування судових рішень, враховуючи положення ч. 4 ст. 95 КПК України, згідно з якими суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них.
3) перешкоджати кримінальному провадженню іншим чином (п. 4 ч. 1 ст. 177 КПК України). Вказаний ризик підтверджується тим, що  ОСОБА_4 зможе ухилятися від явки до слідчого/суду для участі у проведенні слідчих/процесуальних дій у зв`язку з розслідуванням кримінального провадження щодо нього, враховуючи обставини та характер вчинених кримінальних правопорушень;
Відповідно до п. 4 ч. 2 ст. 183 КПК України запобіжний захід у вигляді тримання під вартою може бути застосований до раніше не судимої особи, яка підозрюється або обвинувачується у вчиненні злочину, за який законом передбачено покарання у виді позбавлення волі на строк понад п`ять років. 
Інший запобіжний захід, ніж тримання під вартою, не зможе забезпечити належну поведінку підозрюваного, відповідає характеру та тяжкості діянь, які інкримінуються підозрюваному, обсягу пред`явленої йому підозри. До того ж, не має беззаперечних доказів, які би свідчили, що інший захід забезпечення кримінального провадження, крім тримання під вартою, зможе належним чином усунути ризики, які передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
4) вчиняти інші правопорушення (п. 5 ч. 1 ст. 177 КПК України). Такий ризик підтверджується тим, що стосовно дій ОСОБА_4 внесено відомості до ЄРДР за ознаками складу злочину, передбаченого за ч. 5 ст. 407 КК України, тобто самовільне залишення військової частини або місця служби, а також нез`явлення вчасно на службу без поважних причин, вчинені в умовах воєнного стану або в бойовій обстановці. Вказана обставина характеризує ОСОБА_4 в цілому як особу, яка уже вчиняла правопорушення та схильна до вчинення інших злочинів та правопорушень.
Зокрема, відносно ОСОБА_4 скеровано у Теребовлянський районний суд із обвинувальним актом кримінальні провадження за № 12024211080000019 від 03.01.2024 за ст. 126-1 КК України; № 12024211060000013 від 07.02.2024 за ч. 2 ст. 389 КК України; № 12024211080000085 від 08.04.2024 за ст. 126-1 КК України; № 12024211080000179 від 23.07.2024 за ч. 4 ст. 185 КК України; № 12026211080000016 від 12.01.2026 за ст. 126-1 КК України, які в даний час судом ще не розглянуто.
Окрім цього, відповідно до ч. 8 ст. 176 КПК України під час дії воєнного стану до військовослужбовців, які підозрюються або обвинувачуються у вчиненні злочинів, передбачених статтями 402-405, 407, 408, 429 Кримінального кодексу України, застосовується виключно запобіжний захід у вигляді тримання під вартою. 
Зважаючи на викладене, слідчий суддя приходить до висновку, що органом досудового розслідування належним чином підтверджено у клопотанні та доведено в судовому засіданні прокурором наявність ризиків, передбачених ст. 177 КПК України, та є усі підстави для застосування щодо ОСОБА_4 запобіжного заходу згідно із вимогами ст. 177 КПК України.
Таким чином, враховуючи викладене, характер кримінального правопорушення, особу підозрюваного ОСОБА_4 , тяжкість покарання, що загрожує підозрюваному у разі визнання його винним у вчиненні злочину, вимоги ч. 8 ст. 176 КПК України, слідчий суддя приходить до висновку про відсутність підстав для застосування більш м`якого запобіжного заходу, та запобіжний захід у виді тримання під вартою є необхідним і таким, що забезпечить на даному етапі досудового розслідування виконання підозрюваним процесуальних обов`язків і зможе запобігти встановленим ризикам, передбаченим ст. 177 КПК України.
Обставин, які б вказували на неможливість утримування ОСОБА_4 під вартою не встановлено.
Беручи до уваги зазначене, клопотання старшої слідчої СВ ВП № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУ поліції ГУНП в Тернопільській області слід задовольнити та застосувати до підозрюваного ОСОБА_4 запобіжний захід у виді тримання під вартою.
Згідно із ч. 3 ст. 183 КПК України слідчий суддя при постановленні ухвали про застосування запобіжного заходу у виді тримання під вартою зобов`язаний визначити розмір застави, достатньої для забезпечення виконання підозрюваним, обвинуваченим обов`язків, передбачених цим Кодексом.
Відповідно до ч. 4 ст. 182 КПК України розмір застави визначається слідчим суддею з урахуванням обставин кримінального правопорушення, майнового та сімейного стану підозрюваного, інших даних про його особу та ризиків, передбачених ст. 177 цього Кодексу. Розмір застави повинен достатньою мірою гарантувати виконання підозрюваним, обвинуваченим покладених на нього обов`язків та не може бути завідомо непомірним для нього.
Згідно із п. 1 ч. 5 ст. 182 КПК України розмір застави щодо особи, підозрюваної чи обвинуваченої у вчиненні тяжкого злочину, визначається в межах від двадцяти до вісімдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Враховуючи обставини кримінального правопорушення, особу ОСОБА_4 , який підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 407 КК України, його вік, сімейний та майновий стан, слідчий суддя приходить до висновку про необхідність визначення розміру застави в межах, встановлених законом у даному випадку та який достатньою мірою гарантуватиме виконання підозрюваним покладених на нього обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України.
На підставі викладеного, керуючись ст.176-178, 181, 182, 183, 184, 194, 196, 205, 206 КПК України, слідчий суддя, -
ПОСТАНОВИВ:

Клопотання старшої слідчої СВ відділення поліції № 3 (м. Теребовля) Тернопільського РУП Головного управління Національної поліції в Тернопільській області ОСОБА_6 , погоджене прокурором відділу процесуального керівництва досудовим розслідуванням та підтримання публічного обвинувачення Спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Західного регіону ОСОБА_3 , під час досудового розслідування у кримінальному провадженні № 62025100130004096 від 16 липня 2025 року про застосування запобіжного заходу у вигляді тримання під вартою до підозрюваного ОСОБА_4 задовольнити.
Застосувати щодо підозрюваного ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця АДРЕСА_1 , робітника підсобного 3-го інженерного відділення 1-го інженерного взводу 1-ї інженерної роти військової частини НОМЕР_1 , із середньою спеціальною освітою, не депутата, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , запобіжний захід у вигляді тримання під вартою, строком на 60 шістдесят діб до 14 червня 2026 року включно.
Визначити підозрюваному ОСОБА_4 заставу в розмірі 20 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 66 560 (шістдесят шість тисяч п`ятсот шістдесят) грн 00 коп. 
На підставі ч. 5 ст. 194 КПК України покласти на підозрюваного ОСОБА_4 у разі внесення застави наступні обов`язки:
- прибувати до слідчого, прокурора, слідчого судді та суду за першою вимогою;
- не відлучатися із населеного пункту, в якому він проживає без дозволу слідчого, прокурора або суду;
- повідомляти слідчого, прокурора чи суд про зміну свого місця проживання та/або місця роботи;
- здати на зберігання до відповідних органів державної влади свій паспорт (паспорти) для виїзду за кордон, інші документи, що дають право на виїзд з України і в`їзд в Україну;
- уникати спілкування зі свідками в даному кримінальному провадженні.
Роз`яснити підозрюваному, що якщо він, будучи належним чином повідомленим, не з`явиться за викликом до слідчого, прокурора, слідчого судді, суду без поважних причин чи не повідомить про причини своєї неявки, або якщо порушить інші покладені на нього при застосуванні запобіжного заходу обов`язки, застава звертається в дохід держави та зараховується до спеціального фонду Державного бюджету України й використовується у порядку, встановленому законом для використання коштів судового збору.
Датою закінчення дії ухвали вважати 23 год. 59 хв. 14 червня 2026 року.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора у даному кримінальному провадженні.
Ухвала слідчого судді щодо застосування запобіжного заходу підлягає негайному виконанню після її оголошення.
Апеляційна скарга на ухвалу слідчого судді може бути подана до Тернопільського апеляційного суду протягом п`яти днів з дня її оголошення, а для особи, яка перебуває під вартою, строк подачі апеляційної скарги обчислюється з моменту вручення їй копії судового рішення.
Повний текст ухвали складено та оголошено 17 квітня 2026 року.

Слідчий суддя ОСОБА_1