РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа № 293/1654/25
Провадження № 2/293/244/2026
05 березня 2026 року	селище Черняхів	

Черняхівський районний суд Житомирської області у складі:
головуючої судді Проценко Л.Й.,
за участі секретаря судового засідання Ничипорук Н.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в с-щі Черняхів в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Кредобанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором
ВСТАНОВИВ:
І. Короткий зміст позовних вимог
В грудні 2025 року АТ "Кредобанк" звернулось до суду з позовом, за змістом якого просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача заборгованість за кредитним договором №26205011708719/980/РКО від 13.07.2022 у розмірі 24986 гривень 97 копійок та сплачений судовий збір у розмірі 2422 грн. 40 коп. 
Позов мотивовано тим, що 13.07.2022  між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 було підписано Заяву-Договір №26205011708719/980/РКО про надання комплексних банківських послуг, відповідно до умов якого Банк надає Клієнту банківські послуги на умовах визначених цією Заявою-договором та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», Правилами користування банківськими платіжними картками АТ «Кредобанк», Тарифами АТ «Кредобанк».
Позивач вказує, що свої зобов`язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю, проте в порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 27.11.2025 заборгував банку 24986,97 грн, з яких: 12446,86 грн прострочена заборгованість за основним боргом; 12540,11 грн відсотки.
З метою досудового, добровільного врегулювання спору на адресу ОСОБА_1 , банком направлено досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань, яка залишена відповідачем без реагування, борг не оплачено.
На підставі зазначеного, позивач просить суд стягнути вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.
ІІ. Процедура та позиції сторін
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справ між суддями від 29.12.2025 справа №293/1654/25 передана на розгляд судді Проценко Л.Й.(а.с.39).
На виконання вимог ч. 8 ст. 187 ЦПК України 06.01.2026 суд отримав відомості про зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_1 (а.с.42).
Ухвалою від 07.01.2026 суд відкрив провадження по справі та ухвалив проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження.. Розгляд справи по суті призначений на 10.02.2026 (а.с. 44).
10.02.2026 сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надіслав до суду клопотання про слухання справи у його відсутність, позов підтримує в повному обсязі.
Відповідач відзиву на позовну заяву не подавав. Ухвала про відкриття провадження у справі разом з позовною заявою та доданими до неї матеріалами, направлялись на адресу відповідача за зареєстрованим місцем його проживання, у відповідності до приписів ЦПК України, однак поштове відправлення повернуло на адресу суду не врученим, з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". 
Відповідно до вимог п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України відповідач вважається належним чином повідомлений про день та час розгляду справи в суді, оскільки днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку.
Ухвалою, занесеною до протоколу судового засіданні від 10.02.2026 суд відклав розгляд справи на 05.03.2026 о 9 год 30 хв., визнав явку представника позивача обов"язковою та постановив здійснити виклик відповідача в т. ч. шляхом розміщення оголошення на офіційному порталі Судової влади України.
05.03.2026 сторони в судове засідання не з"явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.
Відповідач правом подачі відзиву на позовну заяву не скористався. Судом вжито всіх заходів для його повідомлення про розгляд справи за зареєстрованим місцем проживання з дотримання вимог статей 128,130 ЦПК України.
Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справ в порядку спрощеного провадження за відсутністю всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
ІІІ.Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин
Судом встановлено, що 13.07.2022 між Акціонерним товариством «Кредобанк» та ОСОБА_1 шляхом підписання останнім Заяви-Договору про надання комплексних банківських послуг №26205011708719/980/РКО укладено договір, відповідно до умов якого Банк надає Клієнту банківські послуги на умовах визначених цією Заявою-договором та Правилами надання комплексних банківських послуг фізичним особам у АТ «Кредобанк», Правилами користування банківськими платіжними картками АТ «Кредобанк», Тарифами АТ «Кредобанк». Ця Заява-договір та чинні, у редакції станом на день підписання цієї Заяви-договору: Правила і Тарифи є змішаним договором про приєднання, який містить елементи договору банківського рахунку, кредитного договору; договору про використання електронного підпису та визначення електронних правочинів між клієнтом та банком (підпункт 1.1 Заяви-Договору).
В підпункті 1.4.1, 1.4.2,14.3 п.1.4 Додатку від 13.07.2022 до Заяви-Договору сторони врегулювали, що банк, зокрема, має право встановити клієнту ліміт кредитування на рахунок для кредитування і в межах цього ліміту надає кредит з цільовим призначенням - задоволення споживчих потреб клієнта. Банк встановлює максимальну/поточну суму ліміту кредитування за рахунком для кредитування (в розмірі до 100000 грн. 00 коп.). Строк дії ліміту кредитування - до моменту пред`явлення вимоги банку або до настання підстав припинення дії ліміту кредитування, визначених Правилами.
Згідно із підпунктом 1.4.4 п.1.4 Додатку від 13.07.2022 до Заяви-Договору процентна ставка за користування Кредитом - 30.00 (тридцять) % річних. Орієнтовна реальна річна процентна ставка 36,17 % річних. Загальна вартість кредиту Клієнта за Договором становить 116909,72 грн (а.с.17-20).
Відповідно до меморіального ордеру № 45673366 від 09.09.2023 на рахунок відповідача зараховані кошти у розмірі 12446,86 гривень, призначення платежу - віднесення простроченого кредиту за договором №26206021708719/980/2/1 від 13.07.2022, який підтверджує факт початку утворення простроченої заборгованості та в подальшому нарахування відсотків на прострочену суму кредиту (а.с. 14).
Згідно виписки по особовому рахунку з 13.07.2022 по 27.11.2025 на рахунок відповідача 09.09.2023 зараховані кошти в сумі 12446,86 грн. (а.с.23)
13.10.2025 на адресу відповідача направлена досудова вимога щодо виконання договірних зобов`язань з пропозицією повернути заборгованість за кредитним договором (а.с.34).
Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості договором кредиту № №26206021708719/980/ від 13.07.2022, станом на 27.11.2025 за відповідачем рахується заборгованість в сумі 24986,97, яка складається із: 12446,86 грн - тіла кредиту; 12540,11 грн - відсотків (а.с.36).
ІV. Норми права, застосовані судом, оцінка доказів, аргументів, наведених учасниками справи, та висновки щодо порушення, не визнання або оспорення прав чи інтересів, за захистом яких мало місце звернення до суду.
Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків згідно із ч. 2 ст. 11 ЦК України є договори та інші правочини, як узгоджене волевиявлення всіх його учасників (сторін договору).
Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини другої статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ("Позика. Кредит. Банківський вклад"), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то у разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього кодексу.
Згідно з частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.
Отже, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі №444/9519/12.
Встановлено, що 13.10.2025 позивачем було направлено поштою на адресу відповідача досудову вимогу щодо дострокового стягнення заборгованості. 
Отже, з часу направлення досудової вимоги позивачем в односторонньому порядку було змінено строк кредитування, що унеможливлює нарахування в подальшому відсотків за користування кредитними коштами.
Таким чином, нарахування відсотків відповідачу, починаючи з 13.10.2025 по 27.11.2025 є протиправним. Як вбачається з розрахунку заборгованості (а.с.36) у цей період відповідачу були нараховані відсотки в сумі 777,91 грн.
Окрім того, як вбачається з меморіального ордеру № 45673366 від 09.09.2023 на рахунок відповідача 09.09.2023 зараховані кошти у розмірі 12446,86 гривень, що підтверджує факт початку утворення простроченої заборгованості та в подальшому нарахування відсотків на прострочену суму кредиту.
Тому, на переконання суду, протиправним є нарахування відсотків за період з 13.07.2022 по 09.09.2023 (424 дні), - фактичного не користування відповідачем кредитними коштами. Згідно розрахунку заборгованості (а.с.36) встановлено, що у період з 13.07.2022 по 12.09.2023 (427 днів), відповідачу були нараховані відсотки в сумі 4263,02 грн.
Таким чином, суд, перевіривши розрахунок заборгованості в частині нарахування відсотків, вважає правомірним до стягнення 7529,12 грн. В решті відсотків слід відмовити.
Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Згідно частин першої, третьої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.
За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.
Положеннями ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Відповідно до ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги позивача та якими доказами вони підтверджуються; перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки; оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів.
Суд вважає встановленим факт порушення відповідачем умов кредитного договору, та  зважаючи на те, що фактично отримані та використані відповідачем кошти в добровільному порядку АТ «Кредобанк» не повернуті, а також вимоги частини другої статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд вважає, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання боржника до виконання обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів в сумі 12446,86 грн. та відсотків нарахованих згідно умовами договору - 7529,12 грн, а всього на загальну суму 19975,98 грн.
Отже, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з`ясувавши в достатньо повному об`ємі права та обов`язки сторін, обставини справи, перевіривши доводи та надавши їм правову оцінку, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.
V.Розподіл судових витрат
Згідно з ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Таким чином, з врахуванням положень ст. 141 ЦПК України, приймаючи до уваги наведене, та те, що позовна заява задоволена на 79,95% від заявлених позовних вимог, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1936,71 грн.
Керуючись ст.ст.12,13,77-81,141, 263-265,268 273, 354, 355 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства "Кредобанк" заборгованість за кредитним договором №26206021708719/980/РКО від 13.07.2022 в сумі 19975  (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят п`ять) гривень 98 копійок та понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 1936 (одна тисяча дев`ятсот тридцять шість) гривень 71 копійку.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відомості про сторін по справі.
Позивач: Акціонерне товариство "Кредобанк" , місце знаходження юридичної особи: 79026, м. Львів, вул. Сахарова,78, код ЄДРПОУ 09807862, office@kredobank.com.ua).
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса місця реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 05.03.2026

Головуюча суддя 	Людмила ПРОЦЕНКО