ОСНОВ`ЯНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ХАРКОВА

Справа № 641/5650/25 
№ провадження 2/646/1265/2026 

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16.02.26      місто Харків

Основ`янський районний суд міста Харкова у складі
головуючої судді Іщенко О. В.,
секретар судового засідання Кочитова Я. О.,
учасники справи:
представник позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» Кумко О. Д.,
відповідач ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку заочного розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні Основ`янського районного суду міста Харкова відповідно до приписів частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, 
ВСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача; заяви, клопотання учасників справи; інші процесуальні дії у справі
До Основ`янського районного суду міста Харкова зі Слобідського районного суду міста Харкова за підсудністю надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» в особі представника Кумко О. Д. до ОСОБА_1 з вимогою стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ОМЕГА ФІНАНС» заборгованість за кредитним договором № 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року у розмірі 3 618,68 гривень, з яких: 3 187,58 гривень - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 0,46 гривень - прострочені проценти за кредитом, 430,64 гривень - штрафи, пені.
В обгрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 15 липня 2019 року між Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0.2049.0719.ФО_К, відповідно до умов якого відповідачу було надано кредит у сумі 3 389,69 гривень терміном користування 10 місяців до 15 травня 2020 року.
Акціонерне товариство «ЮНЕКС БАНК» свої зобов`язання за кредитним договором № 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року виконало у повному обсязі - надало відповідачу кошти у розмірі, визначеному договором.
Відповідач належним чином не виконував свої зобов`язання за договором - не сплачував щомісячні платежі за кредитом, комісію за обслуговування та проценти за користування кредитом, а також інші платежі, кількість днів прострочення станом на 31 березня 2021 року складала 446 днів.
На підставі пункту 5.1 Правил (договірні умови) надання споживчих кредитів Акціонерного товариства «Юнекс Банк», які затверджено рішенням правління Акціонерного товариства «Юнекс Банк» від 26 лютого 2019 року, протокол № 16, які є невід`ємною частиною кредитного договору № 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року, банком було нараховано відповідачу штрафні санкції за кожен день прострочення платежу до 31 березня 2021 року включно у розмірі 430,64 гривень.
31 березня 2021 року між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № 31/03-2021.
Відповідно до умов вказаного договору Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до боржників Акціонерного товариства «Юнекс Банк», зокрема, і до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року.
Станом на 31 березня 2021 року заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року становила 3 618,68 гривень, з яких: 3 187,58 гривень - прострочена заборгованість по тілу кредита, 0,46 гривень - прострочені проценти за кредитом, 430,64 гривень - штрафи, пені.
Станом на дату звернення до суду із позовною заявою відповідачем не вчинено жодної дії щодо погашення вказаної вище заборгованості за кредитним договором 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року.
Ураховуючи викладене вище, керуючись статтями 512, 514, 526, 527, 530, 536, 610, 611, 625, 629, 1048 та 1054 Цивільного кодексу України, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року у розмірі 3 618,68 гривень, з яких: 3 187,58 гривень - прострочена заборгованість по тілу кредиту, 0,46 гривень - прострочені проценти за кредитом, 430,64 гривень - штрафи, пені.
Окрім того, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2 422,40 гривень.
Ухвалою Основ`янського районного суду міста Харкова відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін у відкритому судовому засіданні.
У судові засідання представник позивача не з`явився, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином; у позовній заяві просив провести розгляд справи без його участі та зазначив, що не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення по справі.
Відповідач у судові засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв/клопотань від нього до суду не надходило. Відзив на позовну заяву не надходив.
За загальним правилом частини першої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. 
При цьому відповідно до частини четвертої статті 223 Цивільного процесуального кодексу України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Частиною першою статті 280 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, у зв`язку із неодноразовою неявкою відповідача у судові засідання та не повідомлення ним про причини такої неявки, не подання відзиву на позовну заяву та ураховуючи згоду позивача на ухвалення заочного рішення по справі, постановив розглядати справу у порядку заочного розгляду справи за наявними у справі матеріалами.

Інших процесуальних дій у справі (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову тощо) не вчинялось.
Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини 

Суд, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши їх у сукупності та взаємозв`язку, встановив такі фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 
15 липня 2019 року між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 0.2049.0719.ФО_К, за умовами якого позичальнику надано кредит у сумі 6 389,69 гривень строком на 10 місяців, до 15 травня 2020 року. Процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 0,01 % річних та визначена як фіксована.
Додатком № 1 до договору є графік погашення кредиту, нарахованих процентів та обчислення загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки.
З паспорта споживчого кредиту убачається, що основними умовами кредитування з урахуванням побажань споживача є: тип кредиту - кредит; сума/ліміт кредиту - 6 389,69 гривень, строк кредитування - 10 місяців.
У якості інформації щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача зазначено таке: процентна ставка, відсотків річних - 0,01 %, тип процентної ставки - фіксована.
Інформація, наведена у паспорті споживчого кредиту, зберігає чинність та є актуальною до 15 липня 2019 року.
Кредитний договір № 0.2049.0719.ФО_К, додатки до нього, а також паспорт споживчого кредиту підписано 14 липня 2019 року ОСОБА_1 власноручно.
З метою підтвердження погодження з відповідачем умов кредитування позивач надав Правила (договірні умови) надання споживчих кредитів АТ «Юнекс Банк», затверджені рішенням правління АТ «Юнекс Банк» від 26 лютого 2019 року, протокол № 16.
Інформація про рух коштів по рахунку № НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві «Юнекс Банк» на ім`я ОСОБА_1 , відображена у виписці по особовому рахунку за період з 15.07.2019 по 31.03.2021.
31 березня 2021 року між Акціонерним товариством «Юнекс Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» укладено договір факторингу № 31/03-2021.
Відповідно до пункту 2.1. договору фактор зобов`язується за плату передати (сплатити) клієнту суму фінансування, а клієнт зобов`язується відступити факторові права вимоги за укладеними кредитними договорами в обсязі та на умовах, що існують на дату відступлення прав вимоги.
Права грошової вимоги вважаються відступленими фактору в день підписання акту прийму-передачі прав вимоги за умови отримання клієнтом суми фінансування.
Після переходу прав вимоги до фактора останній стає кредитором по відношенню до боржників та набуває відповідні права вимоги у розмірі, визначеному в реєстрі прав вимог.
У пункті 3.1 договору сторони погодили, що грошові кошти, які становлять суму фінансування, перераховуються фактором у безготівковій формі на рахунок клієнта у повному обсязі до моменту набуття чинності договором шляхом їх безготівкового зарахування у сумі 4 850 000,00 гривень.
У той же день Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» сплатило на рахунок Акціонерного товариства «Юнекс Банк» визначену суму фінансування, що підтверджується платіжним дорученням № 63 від 31 березня 2021 року.
Після цього між Акціонерне товариство «Юнекс Банк» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» підписали та скріпили печатками акт приймання-передачі прав вимоги до договору факторингу № 31/03-2021 від 31 березня 2021 року.
Як убачається з реєстру прав вимоги, за договором факторингу № 31/03-2021 від 31 березня 2021 року до позивача перейшло право вимоги, зокрема, до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року на загальну суму 6 389,69 гривень.
Отже, як убачається з наведених вище обставин справи, спірні правовідносини виникли між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», яке набуло право вимоги у Акціонерного товариства «Юнекс Банк», як кредитодавцем, та фізичною особою ОСОБА_1 - споживачем фінансових послуг.

Мотивована оцінка щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову; норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування
Відповідно до положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із частиною першою статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Частиною третьою статті 12 та частиною першою статті 81 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Докази подаються учасниками цивільної справи.
Відповідно до статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно із положеннями статті 77 Цивільного процесуального кодексу України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Відповідно до статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною другою статті 95 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом.
Відповідно до абзацу першого частини першої статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно із частиною першою статті 1078 Цивільного кодексу України предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).
Відповідно до статті 1082 Цивільного кодексу України боржник зобов`язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.
Боржник має право вимагати від фактора надання йому в розумний строк доказів того, що відступлення права грошової вимоги факторові справді мало місце. Якщо фактор не виконає цього обов`язку, боржник має право здійснити платіж клієнтові на виконання свого обов`язку перед ним.
Виконання боржником грошової вимоги факторові відповідно до цієї статті звільняє боржника від його обов`язку перед клієнтом.
Судом встановлено, що між позивачем та Акціонерним товариством «Юнекс Банк» 31 березня 2021 року договір факторингу № 31/03-2021.
Як убачається з матеріалів справи, визначена сума фінансування була перерахована позивачем на рахунок Акціонерного товариства «Юнекс банк», а між сторонами підписано та скріплено печатками відповідний акт, що свідчить про фактичне виконання сторонами умов договору факторингу щодо передачі прав вимоги.
Отже, суд уважає доведеним факт набуття позивачем права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року.
Відповідно до частин першої та другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). 

Згідно із змістом статей 626 та 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. 

Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 

Відповідно до вимог статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. 

Згідно із приписами частин першої та третьої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. 

Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. 

Відповідно до статті 1 Закону України «Про споживче кредитування», у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин, договір про споживчий кредит - вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором. 

Згідно із приписами частин першої, четвертої, п`ятої та сьомої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» у договорі про споживчий кредит зазначаються: найменування тамісцезнаходження кредитодавця та кредитного посередника (занаявності), прізвище, ім`я, по батькові та місцепроживання споживача(позичальника); тип кредиту (кредит, кредитна лінія, кредитування рахунку тощо), мета отримання кредиту; загальний розмір наданого кредиту; порядок та умови надання кредиту; строк, на який надається кредит; необхідність укладення договорів щодо додаткових чи супутніх послуг третіх осіб, пов`язаних з отриманням, обслуговуванням та поверненням кредиту (за наявності); види забезпечення наданого кредиту (якщо кредит надається за умови отримання забезпечення); процентна ставка за кредитом, її тип (фіксована чи змінювана), порядок її обчислення, у тому числі порядок зміни, та сплати процентів; реальна річна процентна ставка та загальна вартість кредиту для споживача на дату укладення договору про споживчий кредит. Усі припущення, використані для обчислення такої ставки, повинні бути зазначені; порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування споживчим кредитом, включно із кількістю платежів, їх розміром та періодичністю внесення, у вигляді графіка платежів (у разі кредитування у вигляді кредитування рахунку, кредитної лінії графік платежів може не надаватися); інформація про наслідки прострочення виконання зобов`язань зі сплати платежів, у тому числі розмір неустойки, процентної ставки, інших платежів, які застосовуються чи стягуються при невиконанні зобов`язання за договором про споживчий кредит; порядок та умови відмови від надання та одержання кредиту; порядок дострокового повернення кредиту; відповідальність сторін за порушення умов договору. 

У разі укладення договору про споживчий кредит на умовах кредитування рахунку в ньому має бути передбачено, що кредитодавець має право вимагати повністю повернути суму кредиту в будь-який час із визначенням строку попередження споживача про таку вимогу. 

Умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. 

Зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін. Умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною. 

Згідно із приписами статті 1055 Цивільного кодексу України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. 

Згідно зі статтею 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. 
Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. 
Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. 
Відповідно до частин першої - третьої статті 1056-1 Цивільного кодексу України, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. 
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. 
Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитодавцем в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитодавця змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. 
Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. 
За змістом статті 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. 
Позивач, пред`являючи позовні вимоги про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року у розмірі 3 618,68 гривень, обгрунтував право вимоги до відповідача тим, що між первісним кредитором Акціонерним товариством «ЮНЕКС БАНК», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 0.2049.0719.ФО_К, який підписано відповідачем власноручно. Підписуючи договір відповідач підтвердив, що він ознайомився з усіма умовами, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно їх дотримуватись.

З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 15 липня 2019 року власноручно підписано заяву-анкету на видачу кредиту, кредитний договір 0.2049.0719.ФО_К з додатками до нього, а також паспорт споживчого кредиту.

З наданої позивачем виписки по особовому рахунку №  НОМЕР_1 , відкритому в Акціонерному товаристві «ЮНЕКС БАНК» на ім`я відповідача, за період з 15.07.2019 по 31.03.2021 убачається, що 15 липня 2019 року на зазначений рахунок було зараховано грошові кошти у розмірі 6 389,69 грн. Призначення платежу - надання кредиту відповідно до кредитного договору № 0.2049.0719.ФО_К від 15.07.2019. 

Після отримання кредиту відповідач систематично здійснював платежі з метою погашення заборгованості, чим підтвердив визнання умов кредитного договору.

У постановах Верховного Суду від 16.09.2020 у справі № 200/5647/18, від 28.10.2020 у справі № 760/7792/14-ц, від 17.12.2020 у справі № 278/2177/15-ц, від 22.04.2024 року у справі № 559/1622/19 зазначено, що доказами, які підтверджують наявність заборгованості та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність».
Згідно із зазначеними положенням Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Разом із тим, відповідно до пункту 5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 № 254, виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Аналогічна за змістом норма закріплена у пункті 62 Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 № 75. Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що виписки за картковими рахунками (за кредитним договором) можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором.
Ураховуючи наявні у матеріалах справи докази, які підтверджують факт перерахування на рахунок відповідача кредитних коштів у розмірі 6 389,69 гривень, а також з огляду на те, що відповідач систематично здійснював погашення кредитної заборгованості, суд дійшов висновку, що він фактично отримав кредитні кошти у користування, а отже, вимога позивача про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту є такою, що підтверджується матеріалами справи, ґрунтується на належних та допустимих доказах, які узгоджуються між собою.
Стосовно заборгованості відповідача за відсотками та штрафами, пенею суд зазначає таке.
Як убачається з матеріалів справи, заборгованість ОСОБА_1 за кредитним договором № 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року становить 3 618,68 гривень та складається з: простроченої заборгованості по тілу кредиту - 3 187,58 гривень, прострочених процентів за кредитом - 0,46 гривень та штрафів, пені - 430,64 гривні.
Відсутність у матеріалах справи належного та деталізованого розрахунку заборгованості позбавляє суд можливості встановити дійсний розмір заявлених до стягнення сум, перевірити правильність їх нарахування та відповідність умовам договору і вимогам чинного законодавства. 
Зокрема, без конкретного розрахунку неможливо з`ясувати: з якої саме суми здійснювалося нарахування відсотків; який розмір процентної ставки застосовувався; за який період проводилось нарахування; з якого моменту виникло прострочення виконання зобов`язання; яким чином обчислено штраф та пеню, а також чи не перевищують вони встановлених законом або договором меж.
За наведених обставин, позовна заява в частині стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року прострочених процентів за кредитом, штрафів та пені задоволенню не підлягає.
Відповідно до частин першої та другої статті 89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У постанові Верховного Суду від 12.04.2023 у справі № 569/15311/21 зазначено, що на позивача покладено обов`язок довести належними та допустимими доказами наявність та розмір заборгованості, який підлягає стягненню з позичальника (іпотекодавця) на користь банку, а відповідач має довести, що у нього немає такого обов`язку щодо заборгованості, яка підлягає стягненню.
Отже, ураховуючи наведене вище, оцінивши надані позивачем докази та встановлені відповідно ним обставини справи за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, суд доходить висновку, що позовна заява підлягає частковому задоволенню.
Так, з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» підлягає стягненню прострочена заборгованість по тілу кредита у розмірі 3 187,58 гривень, тоді як у задоволенні позовних вимог в частині стягнення прострочених процентів за кредитом у розмірі 0,46 гривень та штрафів, пені у розмірі 430,64 гривень слід відмовити.
Відповідно до частин першої та другої статті 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Ураховуючи, що за результатами розгляду справи позовна заява підлягає частковому задоволенню, суд, керуючись положеннями статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, уважає за необхідне здійснити розподіл судових витрат пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 2 133,64 гривень, як частина судових витрат, понесених позивачем при поданні позовної заяви.

Керуючись статтями 2, 76, 89, 141, 259, 281, 282, 289, 352, 354 та 355 Цивільного процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ: 
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» прострочену заборгованість по тілу кредиту за кредитним договором № 0.2049.0719.ФО_К від 15 липня 2019 року у розмірі 3 187 (три тисячі сто вісімдесят сім) гривень 58 копійок.
У задоволенні решти позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» до ОСОБА_1 - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс» судовий збір у розмірі 2 133 (дві тисячі сто тридцять три) гривні 64 копійки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин. 
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України. 
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. 
Учасник справи, якому повне рішення не були вручені в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. 
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи. 
Повний текст заочного рішення складено 16 лютого 2026 року. 
Учасники справи: 
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Омега Фінанс», ЄДРПОУ: 42436323, місцезнаходження: вулиця Саперне поле, будинок 12, офіс 1007, місто Київ, 01042; номер телефона: НОМЕР_2 , email: 42436323@ukr.net;
Представник позивача: Кумко Оксана Дмитрівна, РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: вулиця Саперне поле, будинок 12, офіс 1007, місто Київ, 01042; номер телефона: НОМЕР_4 , email: ІНФОРМАЦІЯ_1 ;
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя О. В. Іщенко