Справа № 947/44040/25
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2026 року Овідіопольський районний суд Одеської області у складі:
судді Козирського Є.С.,
при секретарі Лепешенковій В.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Овідіополі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, буд. 9, код ЄДРПОУ: 43115064) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості,-
ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з зазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №2029436335 від 09.03.2020р. За умовами договору банк надає позичальнику споживчий кредит, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, інші платежі, визначені даним кредитним договором.
Однак, позивачем свої зобов`язання не виконані внаслідок чого утворилася заборгованість.
24.03.2023 між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» укладений договір факторингу № 24/03/23, згідно з яким первісний кредитор відступив на користь нового кредитора права вимоги за кредитним договором №2029436335 від 09.03.2020р.
Відтак, за розрахунками позивача сума боргу перед новим кредитором становить: 17 885,39 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту: 11000 грн, заборгованість по відсотках: 6885,39 грн, заборгованість по комісії: 0 грн.
Посилаючись на вищенаведене, позивач просив стягнути вищенаведену заборгованість та судові витрати, що складаються з судового збору у розмірі 2422,40 грн та витрат на правову допомогу у розмірі 5000 грн.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до свого позову письмове клопотання, в якому позов підтримав у повному обсязі та на підставі ч. 5 ст.223, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, просив суд слухати справу за його відсутності, не заперечуючи проти постановлення заочного рішення по справі.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Надала заяву в якій зазначила, що вона ніяких кредитів не брала, так як її документи вкрали.
Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Встановлено, що 09.03.2020р. між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір №2029436335, що є невід`ємною частиною договору про видачу та обслуговування міжнародних платіжних пластикових карток та правил користування карткою, інформаційного листка, тарифів банку/тарифного пакету приватного банківського обслуговування про надання грошових коштів у позику.
Згідно з договором та паспортом споживчого кредиту банк надав позичальнику кредит у розмірі 19826 грн. Строк кредиту 14 місяців.
Відповідно до Договору факторингу №24/03/23 від 24.03.2023, який було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бочкарьовою А.В. та зареєстрованого в реєстрі за №265, укладеного між АТ «ОТП Банк» та ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ», останній прийняв право грошової вимоги і став кредитором за кредитними договорами, в тому числі і за кредитним договором №2029436335 від 09.03.2020 укладеним між АТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 .
Згідно з реєстром боржників за кредитним договорам, укладеними між позичальником та АТ «ОТП Банк» - додатку№1 до договору факторингу№24/03/23 від 24.03.2023, ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» набув права грошової вимоги відповідача в сумі 17 885,39 грн, з яких: заборгованість по тілу кредиту: 11000 грн, заборгованість по відсотках: 6885,39 грн, заборгованість по комісії: 0 грн.
Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти..
Згідно з ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно з ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до п. 3 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно з ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, а згідно з п. 3 цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення.
Судові витрати по справі відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст.141ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.
Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.37ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Саме сторона, яка зацікавлена у відшкодуванні витрат на професійну правничу допомогу, повинна вжити необхідних заходів для їх стягнення з іншої сторони. Водночас інша сторона має право висловлювати заперечення проти таких вимог, що включає можливість ініціативи суду щодо відшкодування витрат без відповідних дій з боку зацікавленої сторони.
На це вказав Касаційний цивільний суд Верховного Суду у постанові від 13.03.2025 по справі №275/150/22.
Разом з тим, суд враховує критерії, які застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, в цілому нормами процесуального законодавства передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат, як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін.
Аналогічна правова позиція викладена в постанові Велика Палата Верховного Суду від 07 липня 2021 року в справі №910/12876/19.
Стягнення витрат на професійну правничу допомогу з боржника не може бути способом надмірного збагачення сторони, на користь якої такі витрати стягуються і не може становити для неї по суті додатковий спосіб отримання доходу. Аналогічні висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 04.10.2021 № 640/8316/20, від 21.10.2021 у справі №420/4820/19, від 17.01.2024 у справі №910/2158/23.
Враховуючи особливості предмета спору, ціну позову 17885,39 гривень, розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, складність справи, яка є незначної складності, в даній категорії справ наявна узгоджена та усталена судова практика, час, який був необхідний для вчинення дій та надання послуг, зазначених в акті про отримання правової допомоги від 17.11.2025, виходячи з критеріїв їх виправданості, розумності їх розміру та співмірності з позовом та складністю справи, суд приходить до висновку про те, що заява представника позивача підлягає до часткового задоволення, у зв`язку з чим з ОСОБА_1 на користь ТОВ «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в розмірі 2000 грн., що відповідатиме критеріям виправданості, розумності та справедливості.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст.12, 13, 263, 265, 279 ЦПК України,

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (код ЄДРПОУ 43115064, юридична адреса: 49019, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 9, рахунок НОМЕР_2 в АТ «АКЦЕНТ БАНК», код банку МФО 307770) заборгованість за кредитним договором №2029436335 від 09.03.2020р. у розмірі 17 885,39 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (код ЄДРПОУ 43115064, юридична адреса: 49019, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 9, рахунок НОМЕР_2 в АТ «АКЦЕНТ БАНК», код банку МФО 307770) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2422,40 гривень.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «БРАЙТ ІНВЕСТМЕНТ» (код ЄДРПОУ 43115064, юридична адреса: 49019, м. Дніпро, вул. Січових Стрільців, 9, рахунок НОМЕР_2 в АТ «АКЦЕНТ БАНК», код банку МФО 307770) витрати на професійну правову допомогу в розмірі 2000,00 гривень.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення. У випадку, якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
  Суддя:	  	Є. С. Козирський