Справа № 133/3622/25 
Провадження № 33/801/303/2026
Категорія: 307 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Дем`янова Ж. М.
Доповідач: Войтко Ю. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
24 березня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького апеляційного суду Войтко Ю. Б.,
розглянувши апеляційну скаргу апеляційну скаргу Хмільницької окружної прокуратури на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 лютого 2026 року у справі за поданням Хмільницького районного відділу №2 Державної установи «Центр пробації» Філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області про заміну не відбутої частини адміністративного стягнення у виді громадських робіт штрафом відносно  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,
встановив:
17 грудня 2025 року постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП призначено остаточне адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт із стягненням судового збору.
09 лютого 2026 року не погоджуючись із зазначеною постановою в частині виду адміністративного стягнення, Хмільницька окружна прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій вказувала на незаконність призначення громадських робіт особі, яка досягла 61-річного віку, та просила змінити постанову, застосувавши адміністративний арешт, а також закрити провадження в частині окремих правопорушень у зв`язку із закінченням строків притягнення до відповідальності.
03 березня 2026 року постановою Вінницького апеляційного суду строк на апеляційне оскарження поновлено, апеляційну скаргу задоволено частково, а постанову суду першої інстанції змінено в частині виду адміністративного стягнення до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 510 грн, у решті постанову залишено без змін.
Разом з тим, 04 лютого 2026 року та 16 лютого 2026 року до суду першої інстанції надійшли подання органу пробації про вирішення питання щодо заміни призначеного адміністративного стягнення у виді громадських робіт на штраф. Подання мотивовані тим, що на момент ухвалення постанови ОСОБА_1 досяг 61-річного віку, у зв`язку з чим відповідно до ст. 30-1 КУпАП громадські роботи не можуть бути до нього застосовані. Просили вирішити питання пов`язані з виконанням постанови на підставі ст.30-1 та ст. 304 КУпАП.
16 лютого 2026 року постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області подання Хмільницького районного відділу №2 Державної установи «Центр пробації» Філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області щодо вирішення питань, пов`язаних з виконання постанови стосовно ОСОБА_1 , задоволено. Замінено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт, яке накладене на ОСОБА_1 постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2025 за ч.1 ст.173-2, ч.2 ст.173-8, ч.2 ст. 173-8, ч.1 ст.173-2, ч.1 ст.173-2 та ст. 173 КУпАП на адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн на користь держави.
10 березня 2026 року не погоджуючись із постановою суду першої інстанції, Хмільницька окружна прокуратура подала апеляційну скаргу, в якій зазначила про її незаконність та необґрунтованість у зв`язку з неправильним застосуванням норм КУпАП.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор вказує, що суд першої інстанції безпідставно застосував положення ст. 321-4 КУпАП, яка передбачає можливість заміни невідбутої частини громадських робіт штрафом або адміністративним арештом виключно у разі ухилення особи від відбування такого стягнення. Водночас із матеріалів подання не вбачається, що ОСОБА_1 ухилявся від відбування громадських робіт, а оскаржувана постанова не містить належного обґрунтування наявності таких обставин. Таким чином, на думку апелянта, відсутність передбачених законом підстав для застосування ст. 321-4 КУпАП свідчить про безпідставність задоволення подання органу пробації.
Крім того, прокурор звертає увагу, що постановою Вінницького апеляційного суду від 03 березня 2026 року вже змінено постанову суду першої інстанції від 17 грудня 2025 року в частині виду адміністративного стягнення, якою до ОСОБА_1 застосовано штраф у розмірі 510 грн, що виключає необхідність вирішення питання щодо заміни громадських робіт.
Одночасно з апеляційною скаргою прокурором заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке обґрунтовано тим, що прокуратура не брала участі у розгляді подання, копію постанови суду не отримувала та дізналася про її існування лише 09 березня 2026 року під час здійснення наглядових повноважень.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд апеляційної інстанції виходить із положень ст. 289 КУпАП, відповідно до якої пропущений строк може бути поновлено за наявності поважних причин.
Оцінюючи наведені у клопотанні обставини у їх сукупності, апеляційний суд враховує, що прокурор не був залучений до розгляду подання, не був належним чином повідомлений про його розгляд та не отримував копію судового рішення, що об`єктивно унеможливило своєчасне подання апеляційної скарги. З огляду на викладене, причини пропуску строку на апеляційне оскарження є поважними, оскільки не залежали від волевиявлення прокурора та були зумовлені обставинами процесуального характеру.
За таких обставин апеляційний суд доходить висновку про наявність правових підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції та задоволення відповідного клопотання.
В судовому засіданні прокурор Порохницький М. Ю. підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Представника Хмільницького РВ № 2 філії ДУ "Центр пробації" у Вінницькій області подав заяву про розгляд справи без його участі.
ОСОБА_1 своєчасно повідомлений про місце і час розгляду справи, що відповідно до ст. 268 КУпАП не перешкоджає розгляду справи без його участі.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, заслухавши пояснення прокурора, вивчивши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково.
Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП серед ряду завдань провадження в справах про адміністративні правопорушення є: всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності з законом. 
За змістом ст. 7 КУпАП, провадження у справах про адміністративні правопорушення повинно здійснюватися на основі суворого дотримання законності, а положеннями ст. 245 цього ж Кодексу визначено, що завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її у точній відповідності з законом.
Перевіривши доводи подань органу пробації, доводи апеляційної скарги, матеріали справи та законність оскаржуваної постанови, апеляційний суд доходить таких висновків.
Як вбачається із матеріалів справи, постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 173, ч. 1 ст. 173-2, ч. 2 ст. 173-8 КУпАП, та на підставі ст. 36 КУпАП призначено остаточне адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт із стягненням судового збору.
27 січня 2026 року до Хмільницького районного відділу №2 Державної установи «Центр пробації» Філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області надійшла постанова на виконання Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2025 року відносно  ОСОБА_1 про накладення адміністративного стягнення у вигляді 40 годин громадських робіт.
Апеляційна скарга на постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2025 року надійшла до Козятинського міськрайонного суду 09.01.2026.
Відповідно до ст. 294 КУпАП апеляційна скарга подається до відповідного апеляційного суду через місцевий суд, який виніс постанову. Місцевий суд протягом трьох днів надсилає апеляційну скаргу разом із справою у відповідний апеляційний суд.
Проте міськрайонний суд апеляційну скаргу разом із справою до Вінницького апеляційного суду в установлені строки не направив.
04 лютого 2026 року та 16 лютого 2026 року начальник Хмільницького районного відділу №2 Державної установи «Центр пробації» Філії державної установи «Центр пробації» у Вінницькій області звернувся до суду з поданнями для вирішення питань, пов`язаних з виконанням постанови (а.с. 106, 125).
16 лютого 2026 року постановою судді Козятинського міськрайонного суду Вінницької області подання задоволено. Замінено адміністративне стягнення у виді 40 годин громадських робіт, яке накладене на ОСОБА_1 постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17.12.2025 на адміністративне стягнення у виді штрафу в сумі 850 грн на користь держави.
Ухвалюючи оскаржувану постанову, місцевий суд виходив із того, що подання органу пробації є обґрунтованим та підлягає задоволенню з огляду на наявність обставин, які унеможливлюють виконання раніше призначеного адміністративного стягнення.
Суд першої інстанції установив, що постановою Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2025 року ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності із призначенням стягнення у виді 40 годин громадських робіт, яка 26 січня 2026 року прийнята до виконання органом пробації. У процесі виконання постанови встановлено, що правопорушник досяг 61-річного віку, що відповідно до ч. 3 ст. 30-1 КУпАП виключає можливість застосування до нього громадських робіт. Враховуючи, що відповідно до ст. 304 КУпАП питання, пов`язані з виконанням постанови, вирішуються судом, а ч. 2 ст. 321-4 КУпАП передбачає можливість заміни громадських робіт штрафом за наявності відповідної санкції, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для заміни невідбутої частини громадських робіт на штраф. Таким чином, місцевий суд визнав подання органу пробації обґрунтованим і дійшов висновку про необхідність його задоволення.
Разом із тим такий висновок суду першої інстанції не ґрунтується на правильному застосуванні норм матеріального права та зроблений без урахування правової природи інституту заміни адміністративного стягнення.
Відповідно до ч. 2 ст. 321-4 КУпАП заміна невідбутої частини громадських робіт штрафом або адміністративним арештом допускається виключно у разі ухилення порушника від відбування призначеного стягнення. 
Таким чином, законодавець чітко пов`язує можливість такої заміни з наявністю встановленого факту протиправної поведінки особи, яка полягає саме в ухиленні від виконання покладеного на неї обов`язку.
Отже, для застосування норми ст. 321-4 КУпАП необхідним є встановлення сукупності умов, а саме: наявності призначеного адміністративного стягнення у виді громадських робіт; факту невиконання такого стягнення; доведеності саме ухилення особи від його відбування та належного обґрунтування цих обставин у поданні уповноваженого органу та їх перевірки судом. 
Як убачається з матеріалів справи, подання органу пробації не містить будь-яких відомостей, які б свідчили про ухилення ОСОБА_1 від відбування адміністративного стягнення. Навпаки, підставою для звернення до суду визначено обставину, що правопорушник за віком не може бути залучений до виконання громадських робіт.
Разом із тим така обставина не охоплюється диспозицією ст. 321-4 КУпАП і не може розглядатися як форма ухилення від відбування стягнення, оскільки має об`єктивний характер та не пов`язана з поведінкою особи.
Незважаючи на це, суд першої інстанції не лише не встановив факту ухилення, а й не навів жодного мотивованого висновку щодо наявності передбачених законом підстав для застосування механізму заміни стягнення, фактично підмінивши правове регулювання, передбачене ст. 321-4 КУпАП, іншими підставами, які цією нормою не передбачені.
Такий підхід свідчить про неправильне застосування норм матеріального права та вихід суду за межі наданих йому повноважень на стадії виконання постанови.
Разом із тим встановлено, що апеляційну скаргу разом із справою 18.02.2026 міськрайонний суд направив до Вінницького апеляційного суду й постановою Вінницького апеляційного суду від 03 березня 2026 року постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 17 грудня 2025 року змінено в частині виду адміністративного стягнення, та застосовано до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу, що становить 510 грн. Апеляційним судом, реалізуючи повноваження щодо перевірки законності та обґрунтованості рішення, остаточно визначено інший вид адміністративного стягнення штраф.
Зазначена обставина має визначальне правове значення для правильного вирішення цієї справи, оскільки первісно призначене адміністративне стягнення у виді громадських робіт втратило чинність та правовідносини, пов`язані з його виконанням, припинилися, а тому виконанню підлягає нове судове рішення, яким визначено інший вид адміністративного стягнення. 
У зв`язку з цим питання про заміну невідбутої частини громадських робіт не може бути предметом судового розгляду, оскільки відсутній сам об`єкт такого розгляду.
Таким чином, навіть за відсутності порушень у застосуванні ст. 321-4 КУпАП, подання органу пробації на час його розгляду судом втратило предмет, що виключає можливість його задоволення.
Апеляційний суд звертає увагу на те, що сукупність наведених обставин свідчить про те, що суд першої інстанції неправильно застосував норми матеріального права, не встановив обов`язкових умов для застосування ст. 321-4 КУпАП, не врахував зміну правового регулювання внаслідок апеляційного перегляду, не виконав вимоги ст. 294 КУпАП щодо апеляційного перегляду а тому дійшов передчасного та необґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення подання.
Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП провадження у справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю, зокрема, у разі наявності щодо тієї самої особи і з того самого факту постанови компетентного органу про накладення адміністративного стягнення, яка набрала законної сили та не скасована у встановленому законом порядку.
Зміст зазначеної норми спрямований на недопущення подвійного притягнення особи до відповідальності за один і той самий факт, а також на забезпечення принципу правової визначеності та остаточності судового рішення.
Як установлено апеляційним судом, постановою апеляційного суду від 03 березня 2026 року вже було вирішено питання про вид адміністративного стягнення щодо ОСОБА_1 , при цьому постанову суду першої інстанції від 17 грудня 2025 року змінено та остаточно визначено адміністративне стягнення у виді штрафу. Таким чином, на момент розгляду подання органу пробації та ухвалення судом першої інстанції постанови від 16 лютого 2026 року (з урахуванням подальшого апеляційного перегляду) існувало судове рішення, яким остаточно врегульовано питання притягнення особи до адміністративної відповідальності за відповідний факт.
За таких обставин повторне вирішення питання щодо виду адміністративного стягнення, у тому числі шляхом його заміни, фактично призводить до дублювання правового регулювання та суперечить вимогам п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Крім того, як уже зазначалося, суд першої інстанції, задовольняючи подання органу пробації, неправильно застосував положення ст. 321-4 КУпАП, оскільки не встановив передбачених законом підстав для заміни адміністративного стягнення, зокрема відсутні дані про ухилення особи від відбування громадських робіт.
Більше того, у зв`язку зі зміною судового рішення апеляційною інстанцією адміністративне стягнення у виді громадських робіт втратило чинність, а отже, відпала і необхідність у вирішенні будь-яких питань, пов`язаних із його виконанням.
Отже, на час апеляційного розгляду відсутній як матеріально-правовий, так і процесуальний предмет для вирішення подання органу пробації, що унеможливлює розгляд такого подання по суті.
Сукупність наведених обставин свідчить про те, що постанова суду першої інстанції від 16 лютого 2026 року постановлена з істотним порушенням вимог матеріального права, без урахування положень КУпАП, що регулюють підстави та порядок заміни адміністративного стягнення, а також без врахування наявності чинного судового рішення з того самого питання.
За таких умов апеляційний суд доходить висновку, що апеляційна скарга Хмільницької окружної прокуратури підлягає частковому задоволенню, постанова суду першої інстанції скасуванню, а провадження у справі закриттю на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,-

постановив:
Поновити Хмільницькій окружній прокуратурі строк на оскарження постанови Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 лютого 2026 року.
Апеляційну скаргу Хмільницької окружної прокуратури задовольнити частково.
Постанову Козятинського міськрайонного суду Вінницької області від 16 лютого 2026 року скасувати та провадження у справі закрити на підставі п. 8 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Постанова є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя апеляційного суду Ю. Б. Войтко