ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/387/26	Головуючий по 1 інстанції	
Справа № 705/288/22 Категорія: 304090000  	Єщенко О.І. 	
  	Доповідач в апеляційній інстанції	
  	Сіренко Ю. В. 	

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2026 року

м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів : 

Сіренка Ю.В., Новікова О.М., Фетісової Т.Л.,

секретар: Широкова Г.К.,

учасники справи: 

позивач – ОСОБА_1 ;

відповідачі – Виконавчий комітет Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ліга»;

особа, яка подала апеляційну скаргу – Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ліга»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ліга» на рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ліга» про скасування рішення Виконавчого комітету Антонівської сільської ради № 32,

в с т а н о в и в :

У січні 2022 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Виконавчого комітету Паланської сільської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ліга» про скасування рішення виконавчого комітету Антонівської сільської ради № 32.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що ОСОБА_1 є членом бувшого КСПП «Антонівка», в якому пропрацював 11 років. 26.06.1999 він був звільнений з членів КСПП «Антонівка» з передачею земельного сертифіката (пай) площею 3,14 га. 16.08.2001 виконавчим комітетом Антонівської сільської ради було прийняте рішення № 32 «Про визнання права власності, оформлення та видачу свідоцтва на об`єкти нерухомого майна АФ «Ліга». Позивач вважає, що Виконавчий комітет Антонівської сільської ради грубо порушив вимоги закону, у корисливих цілях, в інтересах АФ «Ліга» всупереч інтересам служби, з явним виходом за межі наданих законом повноважень. На підставі даного рішення, позивач та інші пайовики КСПП «Антонівка» були позбавлені права на пайове майно КСПП «Антонівка». Даними діями посадові особи виконавчого комітету Антонівської сільської ради заподіяли істотної шкоди охоронюваним законом правам та інтересам окремих громадян (уповноважених членів КСПП «Антонівка» - 420 осіб). Виконавчий комітет Антонівської сільської ради не мав визначеного законом права визнавати право власності на нерухоме майно за ТОВ «АФ «Ліга», при цьому, знаючи про те, що це майно пайового фонду членів КСПП «Антонівка» і воно не знаходиться ні в комунальній, ні в приватній власності. Пайове майно є колективною власністю всіх членів КСПП «Антонівка». Згідно з протоколом № 6 засідання членів КСПП «Антонівка» від 07.08.1999 серед інших питань було прийнято рішення про передачу основних засобів КСПП «Антонівка» на баланс ТОВ «Агрофірма «Ліга» з послідуючим переоформленням договору про повернення боргу з КСПП «Антонівка» на ТОВ «Агрофірму «Ліга». Проте, це рішення загальних зборів членів КСПП «Антонівка» не відповідає вимогам закону, так як прийняте неправомочним складом членів КСПП, із 420 членів, які рахувались на момент проведення загальних зборів були присутніми менше 2/3 (101 член), як вказано в протоколі цих зборів. Отже, подальша передача основних засобів проводилася в незаконний спосіб і не може братися до уваги, як підставу передачі основних засобів ТОВ «Агрофірма «Ліга» від КСПП «Антонівка». Видане рішення № 32 порушує встановлений законом порядок володіння та розпорядження спільною частковою власністю та вказує на перевищення повноважень зі сторони виконавчого органу сільської ради. Тому оскаржуваний правочин підлягає визнанню недійсним, а оскаржуване рішення підлягає визнанню незаконним та скасуванню.
Рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2025 року позов задоволено.
Скасовано рішення № 32 від 16 серпня 2001 року Виконавчого комітету Антонівської сільської ради «Про визнання права власності, оформлення та видачу свідоцтва на об`єкти нерухомого майна АФ «Ліга».
Стягнуто з Виконавчого комітету Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн.
Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ліга» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у розмірі 454,00 грн.
Мотивуючи прийняте рішення, суд першої інстанції вказав, що Виконавчий комітет Антонівської сільської ради не мав визначеного законом права визнавати право власності на нерухоме майно за ТОВ «АФ «Ліга», оскільки це майно пайового фонду членів КСПП «Антонівка» і воно не знаходиться ні в комунальній, ні в приватній власності. Пайове майно є колективною власністю всіх членів КСПП «Антонівка», тому визнавати право власності на пайове майно членів КСПП за ТОВ «Агрофірма «Ліга» не входило до компетенції та функцій виконавчого комітету, а визнавши зазначене право власності, виконавчий комітет перевищив свої повноваження, чим порушив закон.
Збори уповноважених членів КСПП «Антонівка» у кількості 101 особи не мали права приймати рішення, яке оформлене протоколом № 6 від 07.08.1999, про передачу основних засобів КСПП «Антонівка» на баланс агрофірми «Ліга» з послідуючим переоформленням договору про переведення боргу з КСПП «Антонівка» на Агрофірму «Ліга». Саме прийняте рішення протоколом № 6 від 07.08.1999 слугувало у подальшому прийняттю Антонівською сільською радою Уманського району Черкаської області рішення № 32 від 16.08.2001 про визнання права власності на об`єкти нерухомого майна в с. Антонівка Уманського району Черкаської області за Агрофірмою «Ліга».
Щодо неможливості застосування строків позовної давності, суд першої інстанції зазначив, що 04.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області із заявою, в якій просив виготовити та видати йому майновий сертифікат члена колишнього КСПП «Антонівка», в складі якого він працював до 1999 року, та листом Виконавчого комітету Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області від 12.10.2021 йому було повідомлено, що виконавчий комітет не має можливості видати йому майновий сертифікат та причини відмови. Відтак, строк позовної давності слід відраховувати з вказаної дати.
Не погодившись з рішенням Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2025, ТОВ «Агрофірма «Ліга» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просило вказане рішення скасувати та ухвалити нове про відмову в задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що позивачем не були залучені в справу в якості відповідачів інші члени колишнього КСПП «Антонівка».
Позивач не надав суду доказів набуття ним на час проведення 07.08.1999 зборів уповноважених членів КСПП «Антонівка», права на майновий пай, а також доказів передачі йому в натурі та оформлення ним права власності на спірне майно у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим не довів порушення своїх прав, тому підстави для задоволення позову відсутні.
Обраний спосіб захисту про скасування рішення Антонівської сільської ради не призведе до поновлення прав позивача, які він вважає порушеними внаслідок прийняття рішення зборами уповноважених членів від 07.08.1999 та передачу у власність ТОВ «Агрофірма «Ліга» майна КСПП «Антонівка».
В апеляційній скарзі також зазначено, що звернувшись до суду у 2022 році, позивач пропустив строк позовної давності, оскільки останній про порушення своїх прав дізнався або повинен був дізнатися, коли на засіданні зборів уповноважених членів КСПП «Антонівка» 10.08.2001 було передано майно у вигляді основних засобів на баланс Агрофірми «Ліга».
19.01.2026 до Черкаського апеляційного суду через підсистему «Електронний суд» від представника ОСОБА_1 – адвоката Трепака О.І. надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, підстави для його скасування відсутні. 
Заслухавши доповідача, учасників справи та їх представників, які з`явилися в судове засідання в режимі відеоконференції, перевіривши доводи апеляційної скарги та законність оскаржуваного рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційну скаргу потрібно задовольнити, з огляду на таке.
З матеріалів справи судом апеляційної інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до записів у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , виданої 20.08.1988, був членом Колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Антонівка» та 26.06.1999 був звільнений з членів КСПП «Антонівка» з передачею земельного сертифіката (пай) площею 3,14 умовних кадастрових одиниць, згідно з поданою заявою (т. 1 а.с. 20-21).
Згідно з архівним витягом № 04-05/109.1 від 01.04.2021 Уманської районної державної адміністрації Черкаської області, протоколом № 6 засідання зборів уповноважених членів КСПП «Антонівка» с. Антонівка Уманського району Черкаської області від 07.08.1999 вирішено передати основні засоби КСПП «Антонівка» на баланс агрофірми «Ліга» з послідуючим переоформленням договору про переведення боргу з КСПП «Антонівка» на агрофірму «Ліга». Згідно з протоколом: всього членів підприємства (в т.ч. пенсіонери) 420 осіб; присутніх уповноважених 101 чол. За дане рішення проголосували: за 99 чол., проти - , утрималося - 2 чол. (т. 1 а.с. 22). 
Відповідно до виписки з рішення Виконавчого комітету Антонівської сільської ради Уманського району Черкаської області № 32 від 20.08.1999 «Про надання права власності, оформлення та видачу свідоцтва на житлові і садові будинки», керуючись п. 10 ч. «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.97 та п. 4.1. Інструкції «Про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженої наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121, виконком сільської ради вирішив: визнати право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 за КСПП «Антонівка» (т. 1 а.с. 23).
Відповідно до виписки з рішення Виконавчого комітету Антонівської сільської ради Уманського району Черкаської області № 32 від 16.08.2001 «Про надання права власності, оформлення та видачу свідоцтва на об`єкти нерухомого майна АФ «Ліга», керуючись п. 10 ч. «б» ст. 30 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» від 21.05.1997 та п. 4.1. Інструкції «Про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб», затвердженої наказом Державного Комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121, виконком сільської ради вирішив:
- визнати право власності на об`єкти нерухомого майна в с. Антонівка Уманського району Черкаської області за агрофірмою «Ліга» згідно з додатком І;
- Уманській дільниці Черкаського об`єднаного бюро технічної Інвентаризації оформити та видати свідоцтво про право власності на об`єкт нерухомого майна згідно п. І даного рішення (т. 1 а.с. 24).
У додатку І до рішення виконкому с/ради № 32 від 16.08.2001 зазначений список виробничих об`єктів адмінбудинків агрофірми «Ліга» в селі Антонівка Уманського району Черкаської області: 1) Хімсклад - Дзержинського, 2; 2) Склад балонів - Дзержинського, 1; 3) Млин Водяний - Дзержинського, 3; 4) Господарський комплекс - Дзержинського, 8: контора; зерносклад № 1; зерносклад № 2; будмайстерня; ферма; млин; автопарк; реммайстерня; будинок механізаторів; 5) Птахоферма, темник для бджіл Комунарна, 19; 6) Овочесховище Першотравнева, 14 (т. 1 а.с. 25).
Свідоцтво про право власності на комплекс виробничих будівель № 2 від 23.08.2001, видане виконавчим комітетом Антонівської сільської ради, посвідчує, що комплекс виробничих будівель, який розташований у АДРЕСА_2 , дійсно належить Агрофірмі «Ліга» на праві колективної власності. Свідоцтво видане на підставі рішення виконкому Антонівської сільської ради від 16.08.2001 № 32 (т. 1 а.с. 51). 
Рішенням Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області № 7-19/VІІІ від 24.02.2021 реорганізовано Виконавчий комітет Антонівської сільської ради (ЄДРПОУ 04410261) шляхом приєднання до Виконавчого комітету Паланської сільської ради (ЄДРПОУ 04409878) (т. 1 а.с. 33-37).
04.10.2021 ОСОБА_1 звернувся до Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області із заявою, в якій просив виготовити та видати йому майновий сертифікат члена колишнього КСПП «Антонівка», в складі якого він працював до 1999 року (т. 1 а.с. 83).
Листом Виконавчого комітету Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області за вих. № 02-10/1263 від 12.10.2021 повідомлено ОСОБА_1 , що відповідно до рішення Виконавчого комітету Антонівської сільської ради Уманського району № 32 від 16.08.2001 нерухоме майно Колективного сільськогосподарського пайового підприємства «Антонівка» (комплекс виробничих будівель) передано у власність Товариству з обмеженою відповідальністю «Агрофірмі «Ліга», а тому Виконавчий комітет не має можливості видати йому майновий сертифікат (т. 1 а.с. 84).
Представником відповідача Паланської сільської ради до матеріалів справи долучено довідку Уманської об`єднаної державної податкової інспекції за вих. № 4662 від 05.05.2001, видану Агрофірмі «Ліга», про те, що згідно з Законом України від 16.03.2000 № 1565-ІІІ станом на 01.05.2000 підприємству списана заборгованість до бюджету в сумі 221 908 грн, у т.ч.: КСПП «Антонівка» - 140 406 грн; АФ «Ліга» - 81 502 грн (т. 1 а.с. 86).
Згідно з частиною другою статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Частиною першою статті 15 ЦК України встановлено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України).
З урахуванням цих приписів правом на звернення до суду за захистом наділена особа у разі порушення (можливого порушення), невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів. Суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19 (провадження № 12-52гс20) зазначено, що порушенням вважається такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилося або зникло як таке; порушення права пов`язано з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Водночас позивач, тобто особа, яка подала позов, самостійно визначається з порушеним, невизнаним чи оспорюваним правом або охоронюваним законом інтересом, які потребують судового захисту. Обґрунтованість підстав звернення до суду оцінюються судом у кожній конкретній справі за результатами розгляду позову.
У постанові Верховного Суду від 15 серпня 2019 року у справі № 1340/4630/18 зауважено, що відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судом рішення про відмову в позові.
Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України).
Відповідно до ст. 7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» у редакції, чинній станом на момент прийняття оскаржуваного рішення виконавчого комітету сільської ради, об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство.
Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.
Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» до пайового фонду майна членів підприємства включається вартість основних виробничих і оборотних фондів, створених за рахунок діяльності підприємства, цінні папери, акції, гроші та відповідна частка від участі в діяльності інших підприємств і організацій.
Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. 
Члену підприємства щорічно нараховується частина прибутку залежно від частки у пайовому фонді, яку за його бажанням може бути виплачено або зараховано у збільшення частки в пайовому фонді. Ці відносини регулюються статутом підприємства.
Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства.
У разі виходу з підприємства громадянин має право на пай натурою, грішми або цінними паперами.
З матеріалів справи вбачається, що позивач був членом КСПП «Антонівка» та, як підтверджується записом у трудовій книжці, у 1999 році звільнився з вказаного КСП з передачею йому земельного сертифіката (пай) площею 3,14 га. 
Однак, такий запис не є належним та достатнім доказом набуття позивачем права на майновий пай у розумінні законодавства, чинного на момент виникнення спірних правовідносин.
Згідно з правовою природою майнових відносин у колективних сільськогосподарських підприємствах, майновий сертифікат є документом, що посвідчує право особи на частку у пайовому фонді майна підприємства та підтверджує право вимоги особи на виділення відповідної частки майна в натурі, грошима або цінними паперами.
Отже, саме отримання майнового чи земельного сертифіката є необхідною передумовою для виникнення у особи права вимоги щодо пайового майна, тоді як подальше оформлення свідоцтва про право власності підтверджує реалізацію такого права.
Матеріали справи не містять доказів того, що позивачу було видано майновий сертифікат члена КСП чи земельний сертифікат на земельну частку (пай), виділено майно/землю в натурі чи іншим способом реалізовано право на пайове майно.
Сам по собі запис у трудовій книжці про передачу земельного сертифіката не підтверджує факту його реального отримання позивачем, а також не свідчить про набуття ним конкретного суб`єктивного права, яке підлягає судовому захисту.
Факт членства у колективному сільськогосподарському підприємстві або припинення такого членства не свідчить про набуття особою індивідуалізованого майнового права, яке може бути предметом судового захисту.
За відсутності доказів набуття позивачем права на земельний пай/майно КСП та його реалізації, відсутні підстави вважати, що оскаржуваним рішенням виконавчого комітету порушено його права чи інтереси.
За усталеною правовою позицією Верховного Суду, судовому захисту підлягає лише реальне порушене право або інтерес особи, а не гіпотетичне чи ймовірне право, існування якого не підтверджене належними доказами.
Фактично доводи позивача зводяться до припущення про можливе порушення його прав як колишнього члена КСП, що не може бути підставою для судового захисту.
Суд першої інстанції, задовольняючи позов, дійшов передчасного висновку про наявність підстав для задоволення позову, не встановивши належним чином факту порушення прав позивача.
Згідно з п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до пунктів 3 та 4 частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
З огляду на викладене, рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам законності та обґрунтованості, у зв`язку з чим підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до ч. 13 ст. 141 ЦПК України, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
Оскільки рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового про відмову в задоволенні позовних вимог, з позивача на користь відповідача потрібно стягнути судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1190,88 грн.
Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ліга» задовольнити частково.
Рішення Уманського міськрайонного суду Черкаської області від 21 листопада 2025 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ліга» про скасування рішення виконавчого комітету Антонівської сільської ради № 32 скасувати та прийняти нове судове рішення.
У задоволенні позову ОСОБА_1 до Виконавчого комітету Паланської сільської ради Уманського району Черкаської області, Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ліга» про скасування рішення виконавчого комітету Антонівської сільської ради № 32, відмовити.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма «Ліга» понесені витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги в сумі 1190,88 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлено 01 квітня 2026 року.

Судді Ю.В. Сіренко 
О.М. Новіков
Т.Л. Фетісова