СУМСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 лютого 2026 року Справа № 480/9255/25
Сумський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді - Шаповала М.М., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м. Суми адміністративну справу №480/9255/25 за позовом Головного управління ДПС у Сумській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу
В С Т А Н О В И В:
В Сумський окружний адміністративний суд звернулось Головне управління ДПС у Сумській області з позовною заявою до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу з єдиного податку з фізичних осіб в сумі 50 441,02 грн і свої вимоги мотивує тим, що відповідачка зареєстрована як фізична особа-підприємець та перебуває на обліку ГУ ДПС у Сумській області. Відповідно до розрахунку податкової заборгованості, сформованого на підставі ІКПП ITC "Податковий блок", у відповідача наявний податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб (код бюджетної класифікації 18050400) на загальну суму 50 441,02 грн, який у добровільному порядку не сплачено, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду.
Ухвалою суду від 10.12.2025 відкрито провадження по справі, розгляд проводиться за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено 15-денний строк для подання відзиву на позовну заяву.
Копія ухвали про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі відповідачу надіслана за податковою адресою, однак поштове відправлення повернулося до суду.
Частиною другою статті 175 Кодексу адміністративного судочинства України встановлено, що у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.
Відтак, вбачається можливим розглянути справу за наявними матеріалами у справі.
Дослідивши матеріали адміністративної справи, позовну заяву та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
Судом встановлено, що з 06.08.2019 відповідач зареєстрований як фізична особа-підприємець, що підтверджується записом у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Відповідачем до контролюючого органу подано податкові декларації платника єдиного податку - фізичної особи-підприємця (далі - податкові декларації):
- від 16.06.2025 № 9429261052, якою самостійно визначене податкове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб за три квартали 2024 року у сумі 26 079,57 грн, сума залишку несплаченого податкового зобов`язання згідно даної податкової декларації становить 26 065,27 грн;
- від 17.06.2025 № 9429262978, якою самостійно визначене податкове зобов`язання з єдиного податку з фізичних осіб за 2024 рік у сумі 24 375,75 грн, яка відповідачем самостійно сплачене не було.
Таким чином, загальна сума податкового боргу за узгодженими податковими зобов`язаннями становить 50 441,02 гривень.
Відповідно до п. 293.2 ст. 293 ПК України фіксовані ставки єдиного податку встановлюються сільськими, селищними, міськими радами для фізичних осіб - підприємців, які здійснюють господарську діяльність, залежно від виду господарської діяльності, з розрахунку на календарний місяць для другої групи платників єдиного податку - не більше 20 відсотків розміру мінімальної заробітної плати.
Відповідно до п. 295.1 ст. 295 Податкового кодексу України, платники єдиного податку першої і другої груп сплачують єдиний податок шляхом здійснення авансового внеску не пізніше 20 (числа (включно) поточного місяця.
Відповідно до п. 295.2 ст. 295 Податкового кодексу України, нарахування авансових внесків для платників єдиного податку першої і другої груп здійснюється контролюючими органами на підставі заяви такого платника єдиного податку щодо розміру обраної ставки єдиного податку, заяви щодо періоду щорічної відпустки та/або заяви щодо терміну тимчасової втрати працездатності.
За змістом п. 300.1 ст. 300 ПК України платники єдиного податку несуть відповідальність відповідно до цього Кодексу за правильність обчислення, своєчасність та повноту сплати сум єдиного податку, а також за своєчасність подання податкових декларацій.
Відповідно до п. 54.1 ст. 54 ПК України, крім випадків, передбачених податковим законодавством, платник податків самостійно обчислює суму податкового та/або грошового зобов`язання та/або пені, яку зазначає у податковій (митній) декларації або уточнюючому розрахунку, що подається контролюючому органу у строки, встановлені цим Кодексом. Така сума грошового зобов`язання та/або пені вважається узгодженою.
Пунктом 56.11 статті 56 ПК України визначено, що не підлягає оскарженню грошове зобов`язання, самостійно визначене платником податків.
Відповідно до п.п. 14.1.175 п. 14.1 ст. 14 ПК України, сума узгодженого грошового зобов`язання не сплаченого платником податку на встановлений строк набуває статусу податкового боргу.
Згідно з п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли у платника податків виник податковий борг контролюючий орган надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання податкового повідомлення-рішення.
Відповідно до норм ст. 59 ПК України відповідачці направлена податкова вимога від 21.07.2025 № 0004764-1303-1828 на її податкову адресу.
Згідно з п. 42.2 ст. 42 ПК України документи вважаються належним чином врученими, якщо вони надіслані у порядку, визначеному пунктом 42.4 цієї статті, надіслані за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення або особисто вручені платнику податків (його представнику).
З моменту вручення податкової вимоги до подачі позовної заяви податковий борг відповідачки не переривався, а отже, податкова вимога від 21.07.2025 № 0004764-1303-1828, відповідно до ст. 60 ПК України, не була відкликана.
Вказана заборгованість відповідача не підлягає списанню та розстроченню на підставі ст.101 ПК України.
Згідно п.п. 20.1.34 п. 20.1 ст. 20 ПК України контролюючий орган має право звертатися до суду щодо стягнення коштів платника податків, який має податковий борг, з рахунків у банках, що обслуговують такого платника податків, на суму податкового боргу або його частини.
У відповідності до п. 95.3 ст. 95 ПК України стягнення коштів з рахунків платника податків у банках, обслуговуючих такого платника податків, та з рахунків платників податків у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, відкритих в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, здійснюється за рішенням суду, яке направляється до виконання контролюючим органам, у розмірі суми податкового боргу або його частини.
Згідно з п. 95.4 ст. 95 ПК України контролюючий орган на підставі рішення суду здійснює стягнення коштів у рахунок погашення боргу за рахунок готівки, що належить такому платнику податків.
Враховуючи, що узгоджені суми грошового зобов`язання своєчасно та в повному обсязі відповідачем не були сплачені, суд приходить висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та вважає за необхідне їх задовольнити. 
Керуючись ст.ст. 90, 139, 143, 241-246, 250, 255, 295 КАС України, суд
В И Р І Ш И В:
Позов Головного управління ДПС у Сумській області до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу - задовольнити.
Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) податковий борг з єдиного податку з фізичних осіб у сумі 50 441,02 грн на розрахунковий рахунок UА498999980314000699000018540, отримувач ГУК Сумська область Сумська міська територіальна громада 18050400, код отримувача 37970404, банк отримувача Казначейство України (ЕАП). 
Рішення може бути оскаржено до Другого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного рішення. 
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.М. Шаповал