КІРОВОГРАДСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД 	

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 березня 2026 року м. Кропивницький Справа № 340/8145/25

Кіровоградський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Сагуна А.В., розглянув за правилами спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "КРОПСПЕЦТРАНС" (далі – позивач) до Управління державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (далі–відповідач) про визнання протиправною та скасування постанови, -

ВСТАНОВИВ:
Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою, у якій просить визнати протиправною та скасувати постанову відповідача серії ОПШ №043118 від 06.06.2025 про застосування адміністративно-господарського штрафу в сумі 51000,00 грн.
В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що товариство у даних спірних правовідносинах не було автомобільним перевізником під час перевезення вантажу 09.04.2025, а лише є власником транспортного засобу, який фактично використовувався іншим суб`єктом господарювання ТОВ "БАНТИЩІВСЬКИЙ ЩЕБІНЬ". На підтвердження цього позивач посилається на договір поставки №43935 від 22.07.2024, видаткову накладну №000000276 від 09.04.2025, накладну № 9 від 09.04.2025, рахунок № 224 від 09.04.2025, платіжну інструкцію №1200 від 22.05.2025 та податкову накладну №38 від 09.04.2025. Крім того, позивач зазначає, що притягнення його до відповідальності є безпідставним з огляду на відсутність дорожніх знаків, які б свідчили про обмеження руху транспортних засобів на відповідній ділянці дороги, а також у зв`язку з тим, що розпорядження Кіровоградської ОВА від 27.12.2023 №1417-р, яким затверджено відповідний перелік автомобільних доріг місцевого значення, на момент перевірки 09.04.2025 не було оприлюднено на офіційному сайті Кіровоградської ОВА. Також позивач вказує на неправомірність визначення маси вантажу під час проведення документального габаритно-вагового контролю, оскільки посадові особи відповідача використали відомості з накладної на вантаж №9 від 09.04.2025, яка, на думку позивача, не є належним документом для визначення маси вантажу. Позивач зазначає, що таким документом може бути виключно товарно-транспортна накладна, яка під час перевірки була відсутня.
Представник відповідача подав відзив, у якому заперечив проти позову, зазначивши, що під час проведення рейдової перевірки було встановлено перевищення нормативно допустимої фактичної маси транспортного засобу при русі автомобільною дорогою місцевого значення. Відповідач наголошує, що документальний габаритно-ваговий контроль було здійснено на підставі документів, наданих водієм під час перевірки, зокрема накладної на відпуск товару, в якій зазначено масу вантажу. Відповідач також зазначає, що позивача належним чином повідомлено про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт шляхом направлення рекомендованих листів за офіційною адресою, зазначеною в ЄДРПОУ. Водночас позивач на розгляд справи не з`явився та не надав документів, які могли б спростувати факт порушення. Крім того, відповідач вказує, що автомобільна дорога О-122003 включена до переліку автомобільних доріг загального користування місцевого значення Кіровоградської області відповідно до розпорядження Кіровоградської ОВА від 27.12.2023 року № 1417-р, а відсутність дорожніх знаків щодо позначення дороги як дороги місцевого значення не впливає на застосування встановлених законодавством обмежень (а.с.34-39).
Фактичні обставини справи, встановлені судом. 
09.04.2025 року посадовими особами Укртрансбезпеки проведено рейдову перевірку на автомобільній дорозі О-122003 від автомобільної дороги М-30 "Тарасівка – Злинка – Новоукраїнка" з виходом на автомобільну дорогу Т-24-01, під час проведення якої зупинено транспортний засіб марки MAN TGS 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом SCHMITZ SKI, реєстраційний номер НОМЕР_2 . 
Під час перевірки водій транспортного засобу ОСОБА_1 надав перевіряючим документ на вантаж – накладну від 09.04.2025 року № 9, згідно якої маса вантажу становила 25 580 кг (а.с.61). 
Згідно з відомостями реєстраційних документів на транспортні засоби, власна маса транспортного засобу MAN TGS 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 ,без навантаження становить 6 847 кг, а власна маса причепа SCHMITZ SKI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , без навантаження становить 8 200 кг (а.с.61зв.).
Отже загальна фактична маса транспортного засобу з вантажем становила 40 627 кг, що значно перевищує нормативно допустиму масу 24 т для автомобільних доріг загального користування місцевого значення, встановлену пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, на 69,28%.
За результатами перевірки посадовими особами Укртрансбезпеки було складено акт про проведення перевірки додержання вимог законодавства про автомобільний транспорт №АР086367 від 09.04.2025 (а.с.60зв);довідку про результати здійснення габаритно-вагового контролю №ДЗ001989 від 09.04.2025 (а.с.62); акт про перевищення транспортним засобом нормативних вагових параметрів №АВ001782 від 09.04.2025 (а.с.62зв.).
Зі змістом акта №АР086367 від 09.04.2025 водій ОСОБА_1 був ознайомлений під підпис та надав відповідні пояснення.
За результатами розгляду матеріалів справи відповідачем прийнято постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу серії ОПШ №043118 від 06.06.2025 року, якою до позивача застосовано адміністративно-господарський штраф за порушення абзацу 17 частини першої статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт" в розмірі 51 000,00 гривень (а.с.60).
Незгода позивача з такою постановою зумовила його звернення до суду з позовом. 
Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права. 
Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. 
Відносини між автомобільними перевізниками, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб`єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень регулюються Законом України "Про автомобільний транспорт" від 05.04.2001 № 2344-III (далі – Закон № 2344-III в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Відповідно до статті 6 Закону № 2344-ІІІ реалізація державної політики у сфері автомобільного транспорту здійснюється через центральний орган виконавчої влади, що забезпечує реалізацію державної політики з питань безпеки на наземному транспорті, місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування.
Державному контролю підлягають усі транспортні засоби українських та іноземних перевізників, що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів і вантажів на території України. 
Державний контроль автомобільних перевізників на території України здійснюється шляхом проведення планових, позапланових і рейдових перевірок (перевірок на дорозі).
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 лютого 2015 року №103 затверджено Положення про Державну службу України з безпеки на транспорті, відповідно до пункту 1 якого Державна служба України з безпеки на транспорті (Укртрансбезпека) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Віце-прем`єр-міністра з відновлення України - Міністра розвитку громад та територій (далі - Міністр) і який реалізує державну політику з питань безпеки на наземному транспорті (далі – Положення №103). 
Укртрансбезпека здійснює свої повноваження безпосередньо, через утворені в установленому порядку територіальні органи (пункт 8 Положення №103). 
Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 02 липня 2025 року № 647-р "Про реорганізацію територіальних органів Державної служби з безпеки на транспорті" утворенні територіальні органи Державної служби з безпеки на транспорті як структурні підрозділи апарату Служби, зокрема, Управління державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області шляхом реорганізації Відділу державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області.
Процедуру проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт визначено Порядком проведення рейдових перевірок (перевірок на дорозі), затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 листопада 2006 року № 1567 (далі – Порядок № 1567). 
Згідно з пунктом 2 Порядку № 1567 (в редакції, чинній на момент проведення перевірки) рейдовим перевіркам (перевіркам на дорозі) підлягають усі транспортні засоби вітчизняних та іноземних автомобільних перевізників (далі - транспортні засоби), що здійснюють автомобільні перевезення пасажирів та вантажів на території України. 
Приписами пункту 4 Порядку № 1567 визначено, що рейдові перевірки (перевірки на дорозі) на автомобільному транспорті проводяться посадовими особами Укртрансбезпеки та її територіальних органів (далі - посадові особи) у форменому одязі, які мають відповідне службове посвідчення, направлення на рейдову перевірку (перевірку на дорозі) згідно з додатком 11, сигнальний диск (жезл) та індивідуальну печатку. 
Згідно з пунктом 14 Порядку № 1567 рейдовою перевіркою (перевіркою на дорозі) є перевірка транспортних засобів автомобільних перевізників на всіх видах автомобільних доріг на маршруті руху в будь-який час з урахуванням інфраструктури (автовокзали, автостанції, автобусні зупинки, місця посадки та висадки пасажирів, стоянки таксі і транспортних засобів, місця навантаження та розвантаження вантажних автомобілів, зони габаритно-вагового контролю, інші об`єкти, що використовуються автомобільними перевізниками для забезпечення діяльності автомобільного транспорту) щодо додержання автомобільними перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт. 
Відповідно до абзацу 2 пункту 15 Порядку № 1567 під час проведення рейдової перевірки (перевірки на дорозі) перевіряється виключно наявність визначених статтями 39 і 48 Закону документів, на підставі яких здійснюються перевезення автомобільним транспортом. 
Пунктами 20, 21 Порядку № 1567 визначено, що виявлені під час рейдової перевірки (перевірки на дорозі) порушення вимог законодавства та норм і стандартів щодо організації перевезень автомобільним транспортом зазначаються в акті з посиланням на порушену норму. 
У разі виявлення в ході рейдової перевірки (перевірки на дорозі) транспортного засобу порушення законодавства про автомобільний транспорт посадовою особою (особами), що провела перевірку, складається акт за формою згідно з додатком 3. 
Пунктом 16, 17 Порядку № 1567 (в редакції, чинній на момент винесення постанови) передбачено, що матеріали, складені за результатами рейдової перевірки, формуються у справи про порушення вимог законодавства про автомобільний транспорт (далі - справа про порушення) та розглядаються керівником або заступником керівника територіального органу Укртрансбезпеки в територіальному органі Укртрансбезпеки за місцезнаходженням автомобільного перевізника або за місцем виявлення порушення (за письмовою заявою автомобільного перевізника або його уповноваженої особи) протягом двох місяців з дня його виявлення. 
Справа про порушення розглядається у присутності автомобільного перевізника або уповноваженої ним особи. 
Про час і місце розгляду справи про порушення автомобільному перевізнику або його уповноваженій особі повідомляється не пізніше ніж за сім календарних днів до дня розгляду особисто під підпис чи шляхом надсилання повідомлення засобами поштового зв`язку (рекомендованим листом з повідомленням про вручення) або на адресу електронної пошти (за наявності) з урахуванням вимог Закону України "Про адміністративну процедуру". 
У разі неявки автомобільного перевізника або його уповноваженої особи справа про порушення розглядається без їх участі. 
Згідно з абзацом 2 пункту 19 Порядку № 1567, за результатами розгляду справи про порушення керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник за наявності порушень вимог законодавства про автомобільний транспорт, відповідальність за які передбачена частиною першою статті 60 Закону України "Про автомобільний транспорт", виносить постанову про застосування адміністративно-господарського штрафу за формою згідно з додатком 5.
Положенням статті 33 Закону України "Про автомобільні дороги" визначено, що рух транспортних засобів, навантаження на вісь, загальна маса або габарити яких перевищують норми, встановлені нормативно-правовими актами, дозволяється за погодженнями з відповідними органами у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. 
Відповідно до частини 2 статті 29 Закону України "Про дорожній рух" (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) з метою збереження автомобільних доріг, вулиць та залізничних переїздів участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, допускається за наявності дозволу на участь у дорожньому русі таких транспортних засобів. Порядок видачі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні, та розмір плати за його отримання встановлюються Кабінетом Міністрів України. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 27 червня 2007 року № 879 "Про заходи щодо збереження автомобільних доріг загального користування" затверджено Порядок здійснення габаритно-вагового контролю та справляння плати за проїзд автомобільними дорогами загального користування транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів, вагові та/або габаритні параметри яких перевищують нормативні, який визначає механізм здійснення габаритно-вагового контролю великовагових та/або великогабаритних транспортних засобів та інших самохідних машин і механізмів (далі - великовагові та/або великогабаритні транспорті засоби), що використовуються на автомобільних дорогах загального користування (далі – Порядок № 879 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Згідно підпунктів 2, 5-1 та 11 пункту 2 Порядку № 879:
вимірювання (зважування) – процес визначення за допомогою вимірювального (зважувального) обладнання габаритно-вагових параметрів фактичної маси та навантаження на вісь (осі) транспортного засобу;
документальний габаритно-ваговий контроль – визначення загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу;
точний габаритно-ваговий контроль - визначення габаритно-вагових параметрів транспортного засобу на стаціонарному, автоматичному або пересувному пункті (з урахуванням похибки вимірювального обладнання).
Відповідно до п. 3 Порядку № 879 габаритно-ваговий контроль транспортних засобів на автомобільних дорогах загального користування здійснюється Укртрансбезпекою, її територіальними органами та уповноваженими підрозділами Національної поліції.
Отже, законодавець передбачив два самостійні способи визначення вагових параметрів транспортного засобу: документальний та точний габаритно-ваговий контроль.
Документальний габаритно-ваговий контроль полягає у визначенні загальної маси транспортного засобу шляхом додавання власної маси транспортного засобу та маси вантажу на підставі поданих перевізником документів. 
При цьому, як прямо передбачено пунктом 16 Порядку № 879, габаритно-ваговий контроль може включати документальний та/або точний контроль, тому законодавство не встановлює обов`язку обов`язкового зважування транспортного засобу у разі наявності необхідних відомостей у товаросупровідних документах. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 18 січня 2001 року № 30 затверджено Правила проїзду великогабаритних та великовагових транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами (далі – Правила № 30 в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин), згідно до пункту 3 яких транспортний засіб чи автопоїзд з вантажем або без вантажу вважається великоваговим, якщо максимальна маса або осьова маса перевищує хоча б один з параметрів, зазначених у пункті 22.5 Правил дорожнього руху. 
Відповідно до вимог пункту 4 Правил № 30 рух великовагових та великогабаритних транспортних засобів автомобільними дорогами, вулицями та залізничними переїздами здійснюється на підставі дозволу на участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують нормативні (далі - дозвіл), виданим перевізникові уповноваженим підрозділом Національної поліції за формою, наведеною в додатку до цих Правил, або документа про внесення плати за проїзд таких транспортних засобів. Допускається перевищення вагових параметрів порівняно з визначеними у пункті 22.5 Правил дорожнього руху на 2 відсотки (величина похибки) без оформлення відповідного дозволу та внесення плати за проїзд. 
Єдиний порядок дорожнього руху на всій території України встановлюють Правила дорожнього руху, затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 10 жовтня 2001 року № 1306. 
Відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) рух транспортних засобів допускається за умови, що їх фактична маса не перевищує встановлених нормативів, зокрема для комбінованих транспортних засобів на автомобільних дорогах місцевого значення – 24 тонни.
Так, відповідно до статті 1 Закону № 2344-III автомобільний перевізник – фізична або юридична особа, яка здійснює на комерційній основі чи за власний кошт перевезення пасажирів чи (та) вантажів транспортними засобами. 
Положеннями статті 48 Закону № 2344-III визначено, що автомобільні перевізники, водії повинні мати і пред`являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконують вантажні перевезення. 
Документами для здійснення внутрішніх перевезень вантажів є: 
для автомобільного перевізника - документ, що засвідчує використання транспортного засобу на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством;
для водія - посвідчення водія відповідної категорії, реєстраційні документи на транспортний засіб, товарно-транспортна накладна або інший визначений законодавством документ на вантаж, інші документи, передбачені законодавством. 
При оформленні товарно-транспортної накладної вантажовідправник зазначає такі обов`язкові реквізити: 
дата і місце складання; 
вантажовідправник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 
автомобільний перевізник (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серію та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті), прізвище, ім`я, по батькові водія та номер його посвідчення; 
вантажоодержувач (повне найменування (прізвище, ім`я, по батькові), код платника податків згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України або податковий номер, реєстраційний номер облікової картки платника податків чи серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті); 
транспортний засіб (марка, модель, тип, реєстраційний номер автомобіля, причепа/напівпричепа), його параметри із зазначенням довжини, ширини, висоти, загальної ваги, у тому числі з вантажем, та маси брутто; 
пункти завантаження і розвантаження.
У разі перевезення вантажів з перевищенням габаритних або вагових обмежень обов`язковим документом також є дозвіл, який дає право на рух автомобільними дорогами України, виданий компетентними уповноваженими органами, або документ про внесення плати за проїзд великовагових (великогабаритних) транспортних засобів, якщо перевищення вагових або габаритних обмежень над визначеними законодавством становить менше п`яти відсотків. 
Абзацом 17 частини 1 статті 60 Закону № 2344-III передбачено, що за перевищення встановлених законодавством габаритно-вагових норм понад 30 відсотків при перевезенні неподільного вантажу без відповідного дозволу або подільного вантажу до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарський штраф у розмірі трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (51 000,00 гривень). 
З аналізу наведених норм права вбачається, що законодавством України встановлено обов`язок автомобільних перевізників дотримуватися визначених нормативно-правовими актами габаритно-вагових параметрів транспортних засобів під час здійснення перевезень автомобільними дорогами. Участь у дорожньому русі транспортних засобів, вагові або габаритні параметри яких перевищують установлені нормативи, допускається виключно за наявності відповідного дозволу або документа про внесення плати за проїзд. Контроль за дотриманням перевізниками вимог законодавства про автомобільний транспорт, у тому числі щодо дотримання ними габаритно-вагових вимог, здійснюється Укртрансбезпекою та її територіальними органами шляхом проведення, зокрема, рейдових перевірок. У разі встановлення порушення таких вимог уповноважені посадові особи складають відповідний акт, а за результатами розгляду матеріалів справи керівник територіального органу Укртрансбезпеки або його заступник має право застосувати до автомобільного перевізника адміністративно-господарський штраф у випадках, передбачених статтею 60 Закону України "Про автомобільний транспорт".
З матеріалів справи судом встановлено, що підставою для прийняття постанови про застосування до позивача адміністративно-господарського штрафу в сумі 51 000,00 гривень слугував факт порушення законодавства про автомобільний транспорт, а саме допущення перевищення нормативно допустимого навантаження загальної маси транспортних засобів під час руху автомобільною дорогою місцевого значення. 
Зокрема, під час проведення рейдової перевірки посадовими особами відповідача зупинено транспортний засіб марки MAN TGS 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , з причепом SCHMITZ SKI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , який належить позивачу. 
Під час перевірки водій транспортного засобу ОСОБА_1 надав перевіряючим документ на вантаж – накладну від 09.04.2025 №9, згідно якої маса вантажу становила 25 580 кг. Згідно з відомостями реєстраційних документів на транспортні засоби, власна маса транспортного засобу MAN TGS 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , без навантаження становить 6 847 кг, а власна маса причепа SCHMITZ SKI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , без навантаження становить 8 200 кг. Отже, загальна фактична маса транспортного засобу з вантажем становила 40 627 кг, що на 16 627 кг (69,28%) перевищує нормативно допустиму масу 24 000 кг для автомобільних доріг загального користування місцевого значення, встановлену пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України.
Щодо доводів позивача про неправомірність визначення маси транспортного засобу на підставі накладної на вантаж, суд зазначає таке.
Як убачається з матеріалів справи, під час проведення перевірки 09.04.2025 року водій транспортного засобу надав посадовим особам відповідача накладну на вантаж від 09.04.2025 року №9, у якій зазначено масу вантажу 25 580 кг (а.с.61). Аналогічну накладну подав до суду і позивач разом з позовною заявою (а.с.15). 
Документальний габаритно-ваговий контроль посадовими особами відповідача було здійснено шляхом арифметичного додавання маси вантажу, зазначеної у наданому водієм документі на вантаж, та власної маси транспортних засобів, зазначеної у реєстраційних документах, а саме: 6 847 кг (тягач) та 8 200 кг (причіп). 
Таким чином, посадовими особами відповідача визначено загальну масу транспортного засобу 40 627 кг (25 580 кг + 6 847 кг + 8 200 кг).
Суд зазначає, що посадові особи Укртрансбезпеки під час проведення рейдових перевірок не наділені повноваженнями щодо оцінки правильності оформлення первинних документів на вантаж, у тому числі перевірки правильності заповнення накладних, наявності всіх реквізитів чи відповідності таких документів вимогам бухгалтерського або транспортного законодавства. Відповідно, під час здійснення документального габаритно-вагового контролю посадові особи відповідача обґрунтовано використали ті документи, які були надані водієм під час перевірки, а саме накладну на вантаж від 09.04.2025 року №9.
Крім того, навіть якщо врахувати документ, на який посилається позивач, а саме видаткову накладну №000000276 від 09.04.2025 року, у якій маса вантажу становить 26 020 кг (а.с.22), загальна маса транспортного засобу була б ще більшою, ніж визначено під час перевірки, що свідчить про ще більше перевищення встановлених законодавством вагових параметрів.
За таких обставин суд дійшов висновку, що документальний габаритно-ваговий контроль було проведено посадовими особами відповідача у межах наданих повноважень та на підставі документів, наданих саме під час перевірки, а тому доводи позивача щодо неправомірності визначення маси транспортного засобу є безпідставними. 
Оцінюючи доводи позивача стосовно того, що у спірних правовідносинах він не є належним автомобільним перевізником, суд зазначає таке.
Позивач посилається на те, що фактичним автомобільним перевізником під час перевезення вантажу було ТОВ "БАНТИЩІВСЬКИЙ ЩЕБІНЬ", однак надані позивачем до суду документи, а саме: договір поставки №43935 від 22.07.2024 року, видаткова накладна №000000276 від 09.04.2025 року, накладна №9 від 09.04.2025, рахунок №224 від 09.04.2025, платіжна інструкція №1200 від 22.05.2025 та податкова накладна №38 від 09.04.2025, лише підтверджують виконання господарських зобов`язань за договором поставки, укладеним між ТОВ "БАНТИЩІВСЬКИЙ ЩЕБІНЬ" (як постачальником) та ТОВ "НЕСС ДИЗАЙН" (як покупцем). 
Разом з тим, зазначені документи не містять відомостей, які б підтверджували, що ТОВ "БАНТИЩІВСЬКИЙ ЩЕБІНЬ" у даних спірних правовідносинах виступало не тільки як вантажовідправник товару у межах договору поставки, а й як автомобільний перевізник.
Суд звертає увагу, що товарно-транспортна накладна, яка у відповідності до вимог чинного законодавства є основним документом, що підтверджує факт перевезення вантажу автомобільним транспортом та містить відомості про автомобільного перевізника, водієм під час проведення рейдової перевірки надана не була. Позивачем також не надано товарно-транспортної накладної або інших документів, які б містили відомості про автомобільного перевізника.
Крім того, позивачем не подано до суду жодних доказів, які б підтверджували правові підстави використання ТОВ "БАНТИЩІВСЬКИЙ ЩЕБІНЬ" транспортного засобу MAN TGS 18.400, реєстраційний номер НОМЕР_1 , та причепа SCHMITZ SKI, реєстраційний номер НОМЕР_2 , що належать позивачу, зокрема договору оренди, договору перевезення або іншого правочину.
За таких обставин, з урахуванням того, що під час перевірки 09.04.2025 року водієм не було надано документів, які б підтверджували здійснення перевезення іншим суб`єктом господарювання, посадова особа відповідача правомірно ідентифікувала автомобільного перевізника за правовстановлюючими документами на транспортний засіб, власником якого є ТОВ "КРОПСПЕЦТРАНС". 
Отже, доводи позивача про те, що він не є належним автомобільним перевізником у спірних правовідносинах, суд вважає необґрунтованими. 
Щодо доводів про відсутність дорожніх знаків та неоприлюднення розпорядження Кіровоградської ОВА від 27.12.2023 №1417-р, суд зазначає таке.
Так, відповідно до пункту 22.5 Правил дорожнього руху України забороняється рух транспортних засобів з фактичною масою понад 24 т автомобільними дорогами загального користування місцевого значення.
Як убачається з матеріалів справи, розпорядженням Кіровоградської ОВА від 27.12.2023 року №1417-р затверджено перелік автомобільних доріг загального користування місцевого значення Кіровоградської області, до якого включено, зокрема, автомобільну дорогу О-122003 (а.с.70-76). 
При цьому законодавство не передбачає встановлення спеціальних дорожніх знаків, які б позначали належність автомобільної дороги до категорії доріг місцевого значення. Так само відсутність дорожніх знаків щодо обмеження руху або відсутність інформації про відповідну дорогу на офіційному веб-сайті органу державної влади не змінює її правового статусу, визначеного відповідним нормативним актом. 
Отже, доводи позивача про неможливість застосування обмежень, передбачених пунктом 22.5 Правил дорожнього руху України, є безпідставними.
Оцінюючи ж доводи позивача щодо порушення порядку повідомлення про розгляд справи, суд зазначає таке. 
Як убачається з матеріалів справи, відповідачем направлялися повідомлення про розгляд справи про порушення законодавства про автомобільний транспорт №34925/32/24-25 від 17.04.2025 року (на 13.05.2025 року), №42679/32/24-25 від 13.05.2025 року (на 27.05.2025 року) та №48091/32/24-25 від 28.05.2025 року (на 06.06.2025 року) за офіційною адресою місцезнаходження позивача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, рекомендованими листами. Водночас позивач на розгляд справи не з`явився, а направлена кореспонденція повернута відповідачу без вручення за закінченням строку зберігання (а.с.63зв.-66). 
Вказане вище свідчить про те, що відповідачем вживались заходи щодо повідомлення позивача про розгляд справи про порушення автотранспортного законодавства. Надсилання повідомлення про розгляд такої справи рекомендованою кореспонденцією є належним виконанням відповідачем своїх обов`язків згідно Порядку № 1567. Водночас, відносини між оператором відповідного поштового зв`язку, який має доставити такий лист та адресатом (у даному випадку позивачем), перебувають поза контролем відправника (відповідача).
Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач під час проведення перевірки та прийняття постанови про застосування адміністративно-господарського штрафу діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законодавством, а тому підстави для визнання протиправною та скасування постанови серії ОПШ №043118 від 06.06.2025 року відсутні.
Оскільки в задоволенні позову відмовлено судові витрати розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст.139, 242-246, 255, 293, 295-297 КАС України, суд, - 

В И Р І Ш И В:
Відмовити у задоволенні адміністративного позову товариства з обмеженою відповідальністю "КРОПСПЕЦТРАНС" (вул. Автолюбителів, 7, м. Кропивницький, 25003, ЄДРПОУ 44642889) до Управління державного нагляду (контролю) у Кіровоградській області Державної служби України з безпеки на транспорті (вул. Героїв Маріуполя, 102, м. Кропивницький, 25004, ЄДРПОУ 39816845) про визнання протиправною та скасування постанови.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження, а у разі його апеляційного оскарження - з моменту проголошення судового рішення суду апеляційної інстанції. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Третього апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення за правилами, встановленими ст.ст.293, 295 - 297 КАС України.

Суддя Кіровоградського 
окружного адміністративного суду А.В. САГУН