Справа № 352/2684/25
Провадження № 3/352/16/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 лютого 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Суддя Тисменицького районного суду Івано-Франківської області Кузьменко С.В., розглянувши матеріали, що надійшли з відділення поліції №1 Івано-Франківського районного управління поліції в Івано-Франківській області про притягнення

ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 

до адміністративної відповідальності за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, 

ВСТАНОВИВ:

1.Зміст протоколу про адміністративне правопорушення:
Інспектором відділення поліції №1 (місто Тисмениця) Івано-Франківського РУП в Івано-Франківській області Костюком Д.Р. 10 листопада 2025 року складено протокол про адміністративне правопорушення за наступних обставин:
10 листопада 2025 року о 00 годині 31 хвилині в селі Угринів, вулиця Галицька, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Citroen C-elysee, номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився відповідно до встановленого порядку в медичному закладі КНП ПОК ЦПЗ «ІФОР», де видано висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9.а Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету міністрів України №1306 від 10 жовтня 2001 року (далі – Правила). 
Згідно із протоколом про адміністративні правопорушення дії ОСОБА_1 кваліфіковано за частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення.

2.Рух провадження
21 листопада 2025 року протокол про адміністративне правопорушення із доданими матеріалами надійшов до Тисменицького районного суду суду та призначений для розгляду по суті на 05 грудня 2025 року. 
05 грудня 2025 року ОСОБА_1 , в судове засдіання не з`явився. Судове засідання відкладено на 13 січня 2026 року за клопотанням адвоката Барлицького А.С. (далі – Адвокат), який представляє інтереси ОСОБА_1 на підставі ордеру, для надання йому можливості ознайомитись із матеріалами справи.
13 січня 2026 року судове засідання відкладено на 12 лютого 2026 року за клопотанням Адвоката для надання можливості ОСОБА_1 надати особисті пояснення по суті справи. 
12 лютого 2026 року ОСОБА_1 , в судове засідання не з`явився.
Адвокат зазначив про можливість розгляду справи за відсутності ОСОБА_1 та повідомив, що ця позиція узгоджена із ОСОБА_1 .
Після дослідження всіх доказів у справі Адвокат заявив клопотання про відкладення розгляду справи для узгодження остаточної позиції із ОСОБА_1 , в задоволенні якого Суддею відмовлено. 
Стаття 130 кодексу України про адміністративні правопорушення відповідно до частини другої статті 268 кодексу України про адміністративні правопорушення НЕ належить до переліку статей, при розгляді справ за якими присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, є обов`язковою.
За таких обставин, враховуючи, що ОСОБА_1 :
-  належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить представництво його інтересів в судовому засіданні Адвокатом; 
-  він своїми правами на захист та участь в судовому засіданні не скористався, зі слів Адвоката, повідомив про можливість розгляду справи за його відсутності;
-  його присутність при розгляді справи не є обов`язковою,
Суддя вважає можливим розглянути справу по суті за відсутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.

3. Позиція особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
ОСОБА_1  в судове засідання не з`явився.
Адвокат в судовому засіданні просив закрити провадження у справі в зв`язку із відсутністю складу правопорушення. Зазначив, що у справі відсутнє відео обставин, за якими складено протокол. Після огляду в судовому засіданні відеозаписів, долучених до протоколу, зазначив, що на наявних у нього відеозаписах наявні тільки голоси та не видно осіб.

4. Докази, досліджені під час судового розгляду:
4.1 Письмові докази:
Протокол про адміністративне правопорушення:
Згідно із текстом протоколу, 10 листопада 2025 року о 00 годині 31 хвилині в селі Угринів, вулиця Галицька, водій ОСОБА_1 керував автомобілем марки Citroen C-elysee, номерний знак НОМЕР_2 в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився відповідно до встановленого порядку в медичному закладі КНП ПОК ЦПЗ «ІФОР», де видано висновок про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння, чим порушив пункт 2.9.а Правил .
Від надання пояснень та підпису в протоколі ОСОБА_1 відмовився

Направлення на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 10 листопада 2025 року
Згідно із текстом направлення в результаті огляду ОСОБА_1 , проведеного поліцейським, виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.

Акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів
Згідно із текстом акту, огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку із виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.
ОСОБА_1 від огляду та підпису відмовився. 

Висновок щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану сп`яніння, 10 листопада 2025 року о 01 годині 35 хвилин лікарем КНП «Прикарпатський обласний клінічний центр психічного хдоров1я Івано-Франківської обласної ради»
Згідно із текстом висновку, огляд ОСОБА_1 проведеня 10 листопада 2025 року о 01 годині 00 хвилин та він перебуває в стані алкогольного сп`яніння.
ОСОБА_1 від підпису відмовився. 

Копія свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки, газоаналізатор Alcotest 6810
За результатами перевірки встановлено, що засіб вимірювальної техніки відповідає вимогам ДСТУ 8950:2019. Свідоцтво чинне до 14 жовтня 2026 року.

Декларація про відповідність мундштуків Alcotest вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів.

Повідомлення ОСОБА_1 від 10 листопада 2025 року про складення стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення та скерування копії протоколу 

4.3 Відеозаписи з бодікамери та відеореєстратора поліцейського автомобіля
На відеозаписі з відеореєстратора зафіксовано наближення поліцейського до автомобіля Citroen, а також вихід ОСОБА_1 з водійського сидіння автомобіля.

Відеозапис з бодікамери 0000000_00000020251110004318_0068 починається з пропозиції поліцейського ОСОБА_1 , який перебуває на водійському сидінні, надати документи, після чого останній повідомляє, що їхав додому.
Далі поліцейський повідомляє про наявність запаху алкоголю в автомобілі і пропонує водієві пройти огляд на стан сп`яніння.
Далі із пасажирського сидіння виходить чоловік, який повідомляє, що просив, щоб брат забрав його із сауни. 
На 01.46 запису поліцейський повідомляє ОСОБА_1 про наявність у останнього запаху алкоголю з порожнини рота і пропонує пройти огляд на стан сп`яніння.
ОСОБА_1 повідомляє про наявність повітряної тривоги та каже, що може пройти огляд в медичному закладі і пропонує йти в укриття.
На 03.05 запису поліцейський пропонує пройти в укриття і пройти огляд. ОСОБА_1 відповідає, що він буде проходити огляд тільки у лікаря, однак наразі необхідно іти в укриття.
Поліцейський повідомляє, що він розцінює дії ОСОБА_1 як відмову від проходження огляду.
На 12.12 запису водій повідомляє, що він згоден пройти огляд у лікаря-нарколога та погоджується проїхати в медичний заклад. 
В подальшому на відеозаписі міститься рух автомобіля із поліцейським та ОСОБА_1  та на 26.45 запису поліцейський та ОСОБА_1 , прибувають до медичного закладу та заходять на огляд до лікаря.

На відеозаписі з бодікамери 0000000_00000020251110011320_0069 зафіксовано продовження проходження огляду ОСОБА_1 в медичному закладі.
На 00.55 запису на питання лікаря ОСОБА_1 повідомляє, що забирав брата та алкоголь вживав напередодні ввечері. 
На 12.05 запису ОСОБА_1 проходить огляд за допомогою алкотестеру та на 12.43 запису зафіксовано результат огляду – 2,27.
В подальшому на записі міститься продовження процедури огляду.

На відеозаписі з бодікамери 0000000_00000020251110014320_0070 зафіксовано продовження проходження огляду ОСОБА_1 в медичному закладі. 
На 01.55 запису ОСОБА_1 повторно проходить огляд на стан сп`яніння за допомогою іншого алкотестеру, на якому зафіксовано результат 2,06 ( на 02.44 запису).
В подальшому на відеозаписі міститься процедура складення висновку лікаря та відмова ОСОБА_1 , від підпису у висновку (16.25 запису).
Далі на відеозаписі міститься процедура складення протоколу про адміністративне правопорушення та відмова ОСОБА_2 від підпису.

5. Опис обставин, установлених під час розгляду справи та висновки суду
У відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення суддя оцінює докази у справі за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Відповідно до рішення Конституційного Суду № 4-р(П)/2022 від 15 червня 2022 року визначені в Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі Конвенція) поняття„кримінальне звинувачення“, „кримінальне правопорушення“ мають „автономне значення“. Критеріями, на підставі яких Європейський суд з прав людини встановлює, чи застосовувати кримінальний аспект статті 6 Конвенції, є: 1) юридична кваліфікація діяння в національному законодавстві [тобто з`ясування того, як кваліфікують діяння в національному праві: кримінальне правопорушення (злочин), адміністративне правопорушення, дисциплінарне тощо]; 2) природа правопорушення; 3) характер і суворість (ступінь тяжкості) покарання, що його може бути застосовано до особи. Для застосування статті 6 Конвенції в аспекті розуміння поняття „кримінальне звинувачення“ достатньо, щоб правопорушення за своїм характером вважалось „кримінальним“ згідно з Конвенцією або щоб за вчинене правопорушення до особи було застосовано покарання, яке за своїм характером і ступенем суворості належало в цілому до „кримінальної“ сфери. Таким чином, за сталою практикою Європейського суду з прав людини такі адміністративні стягнення, як адміністративний арешт і значні адміністративні штрафи, є співмірними з кримінальним покаранням
При вирішенні конкретної справі, Cуд звертає увагу на те, що санкцією частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, передбачений такий вид стягнення як штраф у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто 17000 гривень із позбавленням права керування транспортним засобом на 1 рік. При цьому розмір штрафу є більшим від розміру покарань, передбачених за вчинення окремих видів кримінальних проступків, а позбавлення права керування транспортним засобом на 1 рік становить втручання в права людини протягом тривалого строку.
В зв`язку із викладеним Суд вважає, що на особу, що притягається до адміністративної відповідальності за статтею 130 КУпАП, розповсюджуються такі ж визначені Конституцією України та Конвенцією гарантії права на справедливий суд, як і на осіб, що притягаються до кримінальної відповідальності, зокрема норми частин третьої статті 62 Конституції України та частини четвертої статті 17 Кримінального процесуального кодексу України, відповідно до яких усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, а також принцип індивідуального характеру відповідальності особи у відповідності до статті 61 Конституції України.
Частиною першою статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів по адміністративні правопорушення, в даному випадку на посадових осіб відділення поліції № 1 Івано-Франківського районного управління поліції ГУНП в Івано-Франківській області., які в цій справі фактично представляють сторони звинувачення.
На виконання вищевказаних принципів Судом досліджено протокол про адміністративне правопорушення та долучені до нього докази
Суд звертає увагу, що ним, на виконання статті 22 Кримінального процесуального кодексу України, не здійснюється самостійно збір доказів, в зв`язку із чим, будь-які докази, окрім долучених до протоколу та наданих особою, яка притягається до відповідальності і її представником, Судом самостійно не витребовувались та не досліджувались.
За аналогічних обставин у справі «Фігурка проти України» ( заява № 28232/22), Європейський Суд з прав людини дійшов висновку щодо відсутності порушення статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За результатами дослідження доказів у справі у відповідності до вимог статті 252 кодексу України про адміністративні правопорушення, у Суду відсутні будь-які сумніви щодо вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статтею 130 КУпАП, а його винуватість у вчиненні цього правопорушення поза розумним сумнівом доведена доказами, наданими особою, уповноваженою на збирання цих доказів.

щодо належності і допустимості доказів
Відповідно до статті 251 кодексу України про адміністративні правопорушення доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису.
Всі докази, зібрані особою, уповноваженою на збирання доказів, відповідають вказаним вимогам законодавства, в зв`язку із чим визнаються Судом допустимими і належними.

щодо керування транспортним засобом у стані алкогольного сп?янінні 
На відеозаписі не зафіксовано безпосередньо факт руху автомобіля. В той же час Суддя вважає, що факт керування ОСОБА_1 автомобілем за обставин, викладених в протоколі, підтверджується іншими доказами,а саме:
-відеозаписами з бодікамери поліцейського, на яких зафіксовано перебування ОСОБА_1 на водійському сидінні автомобіля, а також його пояснення, що він їхав додому та забирав брата. Вказані пояснення узгоджуються із поясненнями чоловіка, який вийшов з пасажирського сидіння автомобіля та повідомив, що просив брата забрати його із сауни;
-протоколом про адміністративне правопорушення від 10 листопада 2025 року, яким розпочато провадження в цій справі та який у відповідності до статті 251 кодексу України про адміністративне правопорушення Суд також оцінює в якості доказу. Суд звертає увагу, що протокол складено повноваженими особами одразу після виявлення правопорушення, тобто особа, яка його склала, були безпосереднім свідком події, в зв`язку із чим Суд, в сукупності з іншими дослідженими доказами, вважає його належним доказом;
Вказаними доказами в своїй сукупності, на думку Судді підтверджується факт керування ОСОБА_1 транспортним засобом за обставин, викладених в протоколі. Окрім того, Суддя бере до уваги, що факт керування ОСОБА_1 не тільки не спростовувався ним самим ані під час огляду, ані під час судового розгляду, але й підтверджувався його поясненнями, зафіксованими на бодікамері поліцейського.
Факт перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем підтверджується:
-висновком лікаря про перебування ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння;
-відеозаписом, на якому зафіксовано процедуру проходження ОСОБА_1 огляду на стан сп`яніння, під час якого ним двічі пройдено огляд із застосуванням алкотестерів, якими встановлено результати 2,27 та 2,06 проміле;
-направленням та актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно із якими у ОСОБА_1 виявлені ознаки сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації руху.
Суддя відхиляє доводи Адвоката про відсутність відео, оскільки в судовому засіданні безпосередньо в присутності Адвоката проведено огляд відеозаписів, на яких події відображаються в повному обсязі.

щодо проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного сп`яніння та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України 09.11.2015 № 1452/735 та зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 11 листопада 2015 р. за № 1413/27858 ( далі – Інструкція)
Відповідно до пункту 2 Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейський) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Відповідно до пункту 3 розділу І Інструкції ознаками алкогольного сп`яніння є: запах алкоголю з порожнини рота; порушення координації рухів; порушення мови; виражене тремтіння пальців рук; різка зміна забарвлення шкірного покриву обличчя; поведінка, що не відповідає обстановці.
В протоколі про адміністративне правопорушення зазначено, що у водія наступні ознаки алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, порушення мови, порушення координації рухів.
На початку спілкування із ОСОБА_1 поліцейський повідомляє, що наявний запах алкоголю з автомобіля. Наявність запаху алкоголю саме в автомобілі не є ознакою стану сп`яніння та не може бути підставою для проходження огляду.
В той же час в подальшому ОСОБА_1 , виходить із водійського сидіння та поліцейський повідомляє йому про наявність запаху алкоголю з порожнини рота (01.46 запису).
Таким чином, у поліцейського були підстави вважати про перебування ОСОБА_1 в стані алкогольного сп`яніння.
Відповідно до пунктів 6,7 розділу І Інструкції огляд на стан сп`яніння проводиться поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
У разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до статті 266 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – заклад охорони здоров`я).
Відповідно до пункту 9 розділу ІІ Інструкції з метою забезпечення достовірності результатів огляду водіїв транспортних засобів, які мають бути оглянуті в закладах охорони здоров`я, поліцейський забезпечує доставку цих осіб до найближчого закладу охорони здоров`я не пізніше ніж протягом двох годин з моменту виявлення підстав для його проведення.
Таким чином, обов`язок поліцейського на доставлення водія до закладу охорони здоров`я для огляду виникає у двох випадках:
-водій відмовився від проходження огляду на місці зупинки;
-водій не згоден з результатами огляду із застосуванням драгеру на місці зупинки
ОСОБА_1 повідомив про бажання пройти огляд в медичному закладі та в подальшому пройшов огляд саме в медичному закладі. 
Таким чином, у поліцейського були наявні підстави для пропозиції ОСОБА_1 , пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння як на місці зупинки, так і в подальшому в медичному закладі та, як наслідок, наявні підстави для складення протоколу після проведення огляду та встановлення факту перебування ОСОБА_1 , в стані алкогольного сп`яніння..

висновки щодо кваліфікації дій ОСОБА_1 .
Таким чином, Суддею поза розумним сумнівом встановлено факт керування ОСОБА_1 10 листопада 2025 року о 00 годині 31 хвилині в селі Угринів, вулиця Галицька транспортним засобом марки Citroen C-elysee, номерний знак НОМЕР_2 , в стані алкогольного сп`яніння.
Вказаними діями ОСОБА_1 допущено порушення вимог частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення за ознаками керування транспортним засобом особою в стані алкогольного сп`яніння.

щодо виду та розміру адміністративного стягнення
Санкція частини першої статті 130 кодексу України передбачає можливість призначення адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік.
Суддя вважає, що з огляду на характер і суворість стягнення, яке може бути застосовано до особи за статтю 130 КУпАП, правопорушення за цією статтею за своїм характером вважається „кримінальним згідно з Конвенцією, а тому на особу поширюються гарантії права на справедливий суд, визначені статтею 6 Конвенції, в тому числі така складова, як принцип індивідуального характеру відповідальності, що може бути підставою для призначення за аналогією зі статтею 69 Кримінального кодексу України більш м`якого покарання, ніж зазначено в санкції статті.
Враховуючи небезпеку адміністративного правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 , небезпеку можливості настання наслідків, Суддя вважає, що призначення стягнення в розмірі, меншому, від передбаченого санкцією статті, може мати місце у виключних випадках щодо обставин справи та характеристики особи, яка притягається до відповідальності.
В даному випадку відсутні такі виключні обставини справи та характеристики особи, які б свідчили про можливість призначення більш м`якого стягнення, ніж передбачено санкцією статті для запобігання вчиненню нових правопорушень як самим правопорушником, так і іншими особами.
В зв`язку із викладеним, Суд вважає, що стягнення має бути накладено в межах санкції частини першої статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення, а підстави для призначення більш м`якого стягнення, ніж визначено санкцією статті, відсутні.

6. Щодо судового збору
Відповідно до статті 40-1 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі винесення судом (суддею) постанови про накладення адміністративного стягнення, судовий збір у провадженні по справі про адміністративне правопорушення сплачується особою, на яку накладено таке стягнення.
Пунктом 5 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2026 рік» установлено з 1 січня 2026 року прожитковий мінімум для працездатних осіб в розмірі 3328 гривень.
Таким чином, розмір судового збору станом на час розгляду справи становить 3328х0.2=665 гривень 60 копійок.
В зв`язку із викладеним, керуючись статтями 252, 283-285,294 кодексу України про адміністративні правопорушення, - 

ПОСТАНОВИВ:

Визнати  ОСОБА_1  винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною першою статті 130 кодексу України про адміністративні правопорушення та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 (сімнадцять тисяч) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнути з  ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір в дохід державного бюджету в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) гривень 60 (шістдесят) копійок (стягувач - ДСА України на рахунок: отримувач коштів ГУК у м.Києві/м.Київ/22030106, код за ЄДРПОУ 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код банку отримувача 820019, рахунок отримувача UА908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106).
Відповідно до частини першої статті 307 кодексу України про адміністративні правопорушення штраф має бути сплачений не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Згідно частини другої статті 308 кодексу України про адміністративні правопорушення у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, у порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу, визначеного у відповідній статті цього Кодексу та зазначеного у постанові про стягнення штрафу.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена до Івано-Франківського апеляційного суду через Тисменицький районний суд протягом десяти днів з дня її винесення. 

Суддя           Сергій КУЗЬМЕНКО