Харківський окружний адміністративний суд 	
61700, м. Харків, майдан Свободи, 6, inbox@adm.hr.court.gov.ua, ЄДРПОУ: 34390710
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 квітня 2026 р. справа № 520/30134/25
Харківський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Марини Лук`яненко, розглянувши у порядку спрощеного провадження без виклику сторін справу за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії
У С Т А Н О В И В :
Позивач, ОСОБА_1 , звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
1. визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з 05.12.2022 року по 29.05.2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану";
2. зобов`язати Військову частку НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з 05.12.2022 року по 29.05.2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням виплачених сум;
3. визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо призупинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за останню займану посаду з 05.04.2023 року по 29.05.2023 року, під час безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах після отримання поранення;
4. зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 здійснити зміни до наказу командира Військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 05.04.2023 року № 95 та поновити виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за останню займану посаду з 05.04.2023 року;
5. зобов`язати Військову частку НОМЕР_1 (ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення за останню займану посаду з 05.04.2023 року по 29.05.2023 року відповідно до п. 14 розділу І наказу МОУ №260 наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам" з урахуванням виплачених сум.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що у порушення норм чинного законодавства, відповідачем протиправно не нараховано та не виплачено додаткову винагороду в розмірі збільшеної до 100000 грн., що передбачена постановою Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 року, з розрахунку на місяць пропорційно часу безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах після отримання поранення, пов`язаним із захистом Батьківщини, а також протиправно призупинено виплату грошового забезпечення за останню займану посаду з 05.04.2023 року по 29.05.2023 року відповідно до п. 14 розділу І наказу МОУ №260 наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року. Вважаючи вказану бездіяльність відповідача протиправною, а свої права порушеними, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Ухвалою суду від 19.12.2025 відкрито спрощене провадження по справі та запропоновано відповідачу надати відзив на позов.
Відповідач надав до суду відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив, що на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 05.04.2023 №95 ОСОБА_1 у зв`язку з перебуванням на лікуванні більше чотирьох місяців, на підставі пункту 9 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністерства оборони України 07 червня 2018 року № 260 виплату грошового забезпечення призупинено з 5 квітня 2023 року. Після прибуття позивача до військової частини та надходження відповідних медичних документів на підставі наказу командира військової частини НОМЕР_1 від 29.05.2023 №151 виплата грошового забезпечення відновлена. Відповідач вважає, що твердження позивача про безперервне перебування на стаціонарному лікуванні та необхідність нарахування і виплату йому додаткової грошової винагороди за весь цей період, не є доведеним з огляду на відсутність відповідної медичної документації належної якості - висновку або довідки військово-лікарської комісії. Отже, відповідач вважає, що вини чи протиправних дій з боку Військової частини НОМЕР_1 стосовно позивача допущено не було. Також, посилався на відсутність підстав для звільнення позивача від сплати судового збору.
Ухвалою суду від 24.03.2026 витребувано у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ): інформацію чи перебував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на безперервному лікуванні у період з 05.12.2022 по 16.12.2022, з 10.01.2023 по 06.02.2023, з 22.03.2023 по 18.04.2023 з належними доказами щодо цього; інформацію чи складались відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виписка із медичної карти стаціонарного хворого №138; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №15400; виписний епікриз №337; виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №4523; у Військової частини НОМЕР_5 : інформацію чи перебував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на безперервному лікуванні у період з 16.12.2022 по 10.01.2023 з належними доказами щодо цього; інформацію чи складалась відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виписка із медичної карти стаціонарного хворого №28789; від Інституту патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка НАМН України: інформацію чи перебував ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на безперервному лікуванні у період з 06.02.2023 по 22.03.2023, з 18.04.2023 по 29.05.2023 з належними доказами щодо цього; інформацію чи складались відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виписка із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №101421.
02.04.2026 на виконання ухвали суду від 24.03.2026 від Інституту патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка НАМН України до суду надійшла інформація про те, що ОСОБА_1 дійсно перебував на стаціонарному лікуванні в Інституті патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка НАМН України у період з 06.02.2023 по 06.03.2023, з 06.03.2023 по 22.03.2023 та з 18.04.2023 по 29.05.2023 та відносно ОСОБА_1 складалися виписки з медичної карти стаціонарного хворого №101421.
06.04.2026 на виконання ухвали суду від 24.03.2026 від ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ) до суду надійшли належним чином засвічені копії виписок із медичної карти амбулаторного (стаціонарного) хворого №15400, №4523, виписного епікризу №337.
Від Військової частини НОМЕР_5 витребуваних ухвалою суду від 24.03.2026 доказів та пояснень у встановлений судом строк до суду не надходило. Ухвалу суду від 24.03.2026 отримано останнім 31.03.2026, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення.
Суд зазначає, що відповідно до положень ст.257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження розглядаються справи незначної складності. За правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
Згідно з ст. 258 КАС України суд розглядає справи за правилами спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів із дня відкриття провадження у справі.
Відповідно до ч.5 ст.262 КАС України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Отже, враховуючи вищевикладене, дана справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними в матеріалах справи доказами.
Дослідивши матеріали адміністративної справи та зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального і процесуального права, які врегульовують спірні відносини, суд виходить з наступних підстав та мотивів.
ОСОБА_1 проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 та брав безпосередню участь у бойових діях в районах ведення бойових дій.
05 грудня 2022 року, в ході виконання бойового завдання, отримав: Поєднане вогнепальне осколкове поранення живота, кінцівок. Сліпі поранення лівої бокової стінки живота та попереку. Забій лівої нирки. Заочеревинну гематому зліва. Лівосторонній пневмоторакс. Сліпе поранення лівого стегна з багатоуламковим переломом лівої стегнової кістки.
Згідно довідки про обставини травми № 27/3185 від 16.12.2022 року: Поранення отримане під час проходження військової служби та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, із захистом Батьківщини, під час відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, в зоні ведення бойових дій. Поранення не пов`язане з вчиненням кримінального чи адміністративного правопорушень, не є наслідком вчинення дій в стані алкогольного, наркотичного чи токсичного сп`яніння. Тілесні ушкодження не спричиненні собі навмисно.
Згідно свідоцтва про хворобу № 817 від 21 квітня 2023 року виданого військовою частиною НОМЕР_4 , поранення класифікується як тяжке. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Позивач проходив наступне лікування у період з 05.12.2020 року по 29.05.2023 року:
- з 05.12.2022 по 16.12.2022 у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ), що підтверджується виписками із медичної карти стаціонарного хворого №138 та №15400;
- з 16.12.2022 по 10.01.2023 у Військовій частині НОМЕР_5 , що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №28789;
- з 10.01.2023 по 06.02.2023 у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ), що підтверджується виписним епікризом №337;
- з 06.02.2023 по 22.03.2023 у "Інституті патології хребта та суглобів ім. проф. М І. Ситенка НАМН України", що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №101421;
- з 22.03.2023 по 18.04.2023 у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ), що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №4523;
- з 18.04.2023 по 29.05.2023 у "Інституті патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка НАМН України", що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №101421.
Наказом командира Військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 05.04.2023 року № 95 військовослужбовцю за призовом старшому солдату ОСОБА_1 , колишньому старшому стрільцю 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_6 механізованого батальйону, який знаходиться в розпорядженні командира військової частини та перебуває на лікуванні більше чотирьох місяців, на підставі пункту 9 розділу 1 наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 виплату грошового забезпечення призупинено з 05.04.2023 року.
Наказом командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) № 171 від 17 червня 2023 року позивач виключений із списків особового складу частини та переміщений до ІНФОРМАЦІЯ_3 .
За твердженням позивача, йому не нараховано та не виплачено додаткову винагороду за період з 05.12.2022 року по 29.05.2023 року, після отримання тяжкого поранення, із розрахунку 100 000 грн. на місяць відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та призупинено виплату грошового забезпечення за останню займану посаду з 05.04.2023 року по 29.05.2023 року відповідно до п. 14 розділу І наказу МОУ №260 наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року.
У жовтні 2024 та у лютому 2025 позивач звертався до Військової частини НОМЕР_1 з відповідними заявами стосовно виплати йому спірної додаткової винагороди та поновлення виплати грошового забезпечення. Проте, відповіді на вказані звернення ним не отримано.
28.07.2025 позивач звернувся до Військової частини НОМЕР_7 , якій підпорядкована Військова частина НОМЕР_1 , зі спірного питання з відповідною заявою, за результатом розгляду якої листом від 22.08.2025 №0501/15/1/1557 Військовою частиною НОМЕР_1 повідомлено позивача про те, що виплати були призупинені, у зв`язку з тим, що у військовій частині НОМЕР_1 відсутні лікарські довідки з 01.12.2022 по 29.05.2023 для нарахування виплат. Виплата грошового забезпечення призупинено на підставі пункту 9 розділу І наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача щодо ненарахування та невиплати додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 року з розрахунку 100000 грн на місяць за період стаціонарного лікування з 05.12.2022 по 29.05.2023, після отримання тяжкого поранення, та призупинення виплату грошового забезпечення за останню займану посаду з 05.04.2023 року по 29.05.2023 року відповідно до п. 14 розділу І наказу МОУ №260 наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Стосовно твердження відповідача про несплату позивачем судового збору, суд зазначає наступне.
Відповідно до п.п. 1, 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі; учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.
Спірні правовідносини стосуються виплати позивачу належного грошового забезпечення та додаткової винагороди.
Окрім того, за матеріалами позовної заяви судом встановлено, що позивач має статус учасника бойових дій згідно з посвідченням серії НОМЕР_8 .
Отже, позивач звільнений від сплати судового збору під час розгляду даної справи в силу положень п.1, п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".
З огляду на викладене, доводи відповідача про несплату позивачем судового збору є безпідставними та необґрунтованими.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд враховує наступне.
Стосовно додаткової винагороди відповідно до постанови Кабінету Міністрів України "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" № 168 від 28.02.2022 року з розрахунку 100000 грн на місяць за період стаціонарного лікування з 05.12.2022 по 29.05.2023, суд зазначає наступне.
Частиною другою ст.19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ст.1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» (далі - Закон №2011-XII), соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі. Це право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, у старості, а також в інших випадках, передбачених законом.
Відповідно до ч.2 ст.1-2 Закону №2011-ХІІ, у зв`язку з особливим характером військової служби, яка пов`язана із захистом Вітчизни, військовослужбовцям надаються визначені законом пільги, гарантії та компенсації.
Згідно з ч.4 ст.9 Закону № 2011-ХІІ, грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України.
Механізм та умови виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України, Державної спеціальної служби транспорту України та деяким іншим особам визначений «Порядком виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам», затвердженим наказом Міністерства оборони України від 07.06.2018 № 260 (далі – Порядок № 260), за змістом пункту 2 розділу І якого (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) грошове забезпечення включає: щомісячні основні види грошового забезпечення (посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років); щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу; надбавки; доплати; винагорода військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту; премія); одноразові додаткові види грошового забезпечення (винагороди (крім винагороди військовослужбовцям, які обіймають посади, пов`язані з безпосереднім виконанням завдань із забезпечення кібербезпеки та кіберзахисту), а також додаткова винагорода на період дії воєнного стану; допомоги).
У пункті 8 розділу І Порядку № 260 передбачено, що грошове забезпечення виплачується: щомісячні основні та додаткові види – в поточному місяці за минулий; одноразові додаткові види – в місяці видання наказу про виплату або в наступному після місяця, в якому наказом оголошено про виплату (з урахуванням вимог Бюджетного кодексу України). Грошове забезпечення виплачується за місцем перебування військовослужбовців на грошовому забезпеченні на підставі наказу командира (начальника, керівника).
У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України “Про правовий режим воєнного стану” указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/202 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався відповідними Указами Президента України та діє по теперішній час.
Одночасно, військовому командуванню (Генеральному штабу Збройних Сил України, Командуванню об`єднаних сил Збройних Сил України, командуванням видів, окремих родів військ (сил) Збройних Сил України, управлінням оперативних командувань, командирам військових з`єднань, частин Збройних Сил України, Державної прикордонної служби України, Державної спеціальної служби транспорту, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, Національної гвардії України, Служби безпеки України, Служби зовнішньої розвідки України, Управління державної охорони України) разом із Міністерством внутрішніх справ України, іншими органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування постановлено запроваджувати та здійснювати передбачені Законом України "Про правовий режим воєнного стану" заходи і повноваження, необхідні для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави.
На виконання Указів Президента України від 24.02.2022 № 64 «Про введення воєнного стану в Україні» та № 69 «Про загальну мобілізацію» Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 168.
У пункті 1 Постанови № 168 (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) встановлено, що на період дії воєнного стану військовослужбовцям Збройних Сил, Служби безпеки, Служби зовнішньої розвідки, Головного управління розвідки Міністерства оборони, Національної гвардії, Державної прикордонної служби, Управління державної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації, Державної спеціальної служби транспорту, особам рядового і начальницького складу Державної служби з надзвичайних ситуацій, особам начальницького складу управління спеціальних операцій Національного антикорупційного бюро та поліцейським виплачується додаткова винагорода в розмірі до 30000 гривень пропорційно в розрахунку на місяць, а тим з них, які беруть безпосередню участь у бойових діях або забезпечують здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів (у тому числі військовослужбовцям строкової служби), - розмір цієї додаткової винагороди збільшується до 100 000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах. Особам рядового і начальницького складу територіальних (міжрегіональних) воєнізованих формувань Державної кримінально-виконавчої служби, що залучаються Головнокомандувачем Збройних Сил до складу оперативно-стратегічного угруповання відповідної групи військ для безпосередньої участі у бойових діях або забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах проведення воєнних (бойових) дій у період здійснення зазначених заходів, виплачується додаткова винагорода в розмірі до 100000 гривень в розрахунку на місяць пропорційно часу участі у таких діях та заходах.
Виплата такої додаткової винагороди здійснюється на підставі наказів командирів (начальників).
Відповідно до наказів про виплату додаткової винагороди, збільшеної до 100000 гривень, включати осіб, зазначених у цьому пункті, у тому числі тих, які:
у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, а для поліцейських та осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту - із участю у бойових діях або забезпеченні здійснення заходів з національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії, перебуваючи безпосередньо в районах їх ведення (здійснення), зокрема на тимчасово окупованій Російською Федерацією території України, на території між позиціями сил оборони та позиціями військ держави-агресора, у період здійснення зазначених заходів, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії;
Таким чином, аналіз наведених норм законодавства України, чинних на момент виникнення спірних правовідносин, дає підстави для висновку, що встановлена Постановою №168 додаткова винагорода в розмірі 100000 гривень є складовою грошового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України, що виплачується їм на період дії воєнного стану, зокрема, військовослужбовцям Збройних Сил України, які у зв`язку з пораненням (контузією, травмою, каліцтвом), пов`язаним із захистом Батьківщини, перебувають на стаціонарному лікуванні в закладах охорони здоров`я (у тому числі закордонних), включаючи час переміщення з одного лікарняного закладу охорони здоров`я до іншого, або перебувають у відпустці для лікування після тяжкого поранення за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Отже, за нормами Постанови № 168 право на виплату збільшеної до 100000 гривень винагороди за час перебування у відпустці для лікування військовослужбовець має якщо дотримано двох умов, а саме: отримане поранення (контузія, травма, каліцтво) військовослужбовця пов`язане із захистом Батьківщини; таке поранення є тяжким за висновком (постановою) військово-лікарської (лікарсько-експертної, медичної) комісії.
Згідно з матеріалами справи, довідкою про обставини травми № 27/3185 від 16.12.2022 року: Поранення отримане під час проходження військової служби та пов`язане з виконанням обов`язків військової служби, із захистом Батьківщини, під час відсічі збройної агресії Російської Федерації проти України, в зоні ведення бойових дій. 
Згідно постанови ВЛК (свідоцтво про хворобу № 817 від 21 квітня 2023 року видане військовою частиною НОМЕР_4 ), поранення класифікується як тяжке. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
Як встановлено судом, у період з 05.12.2022 року по 29.05.2023 року позивач перебував на стаціонарному лікуванні, зокрема, у ІНФОРМАЦІЯ_1 (Військова частина НОМЕР_4 ), у Військовій частині НОМЕР_5 , у "Інституті патології хребта та суглобів ім. проф. М І. Ситенка НАМН України".
Обставини отримання позивачем поранення та проходження ним вищевказаного лікування відповідачем не заперечуються. 
Отже, у зв`язку із проходженням позивачем лікування після отримання тяжкого поранення, отриманого під час виконання бойових завдань під час несення військової служби по захисту Батьківщини, суд виснував, що відповідач за період з 05.12.2022 року по 29.05.2023 року протиправно не виплатив додаткову винагороду, передбачену постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 № 168 «Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядового і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану».
Жодних доказів на підтвердження того, що відповідач, відмовляючи у виплаті додаткової винагороди, діяв у межах своїх повноважень та відповідно до вимог чинного законодавства до суду не надано.
Посилання відповідача на припинення виплати позивачу призупинені, у зв`язку із тим, що у військовій частині відсутні лікарські довідки з 01.12.2022 по 29.05.2023, судом до уваги не приймаються, оскільки вказаними вище медичними документами підтверджено наявність відповідних лікарських документів у позивача, які позивачем надавались відповідачу із заявами у жовтні 2024 року та у лютому 2025 року.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов до висновку про визнання протиправною бездіяльності Військової частини НОМЕР_1 щодо ненарахування та невиплати ОСОБА_1 додаткової винагороди у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з 05.12.2022 року по 29.05.2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану" та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 нарахувати та виплатити ОСОБА_1 додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з 05.12.2022 року по 29.05.2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням виплачених сум.
Стосовно призупинення виплати грошового забезпечення з 05.04.2023 року по 29.05.2023 року, суд зазначає наступне.
Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" (в редакції від 23.12.2022) пунктом 4 статті 9 визначено наступне: грошове забезпечення виплачується у розмірах, що встановлюються Кабінетом Міністрів України, та повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для комплектування Збройних Сил України, інших утворених відповідно до законів України військових формувань та правоохоронних органів кваліфікованим особовим складом, враховувати характер, умови служби, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. Порядок виплати грошового забезпечення визначається Міністром оборони України, керівниками центральних органів виконавчої влади, що мають у своєму підпорядкуванні утворені відповідно до законів України військові формування та правоохоронні органи, керівниками розвідувальних органів України.
Згідно пункту 9 розділу 1 Порядку виплати грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних Сил України та деяким іншим особам, затвердженого наказом Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 (в редакції від 31.01.2023 року), грошове забезпечення за останніми займаними посадами виплачується за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку з хворобою та перебуванням на лікуванні в лікарняних закладах та у відпустці для лікування у зв`язку з хворобою (відпустці за станом здоров`я) (далі - відпустка для лікування у зв`язку з хворобою), але не більше чотирьох місяців із дня вибуття з військової частини (крім випадків, передбачених чинним законодавством України, більш тривалих строків перебування на лікуванні).
Грошове забезпечення після чотирьох місяців безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах виплачується на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства.
Наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 №402 затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, яким визначено наступне (в чинній редакції на час виникнення спірних правовідносин):
- п. 6.10: медичний огляд військовослужбовців, які отримали захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії), з метою визначення ступеня придатності до військової служби проводиться при визначеному лікарсько-експертному наслідку (результаті) захворювання, травми (поранення, каліцтва, контузії).
Визначений наслідок (результат) захворювання, поранення, травми, контузії, каліцтва - це такий стан здоров`я, коли результати обстеження та лікування дають підстави ВЛК (ЛЛК) винести постанову про ступінь придатності до військової служби (служби за військовою спеціальністю), а подальше лікування не призведе до відновлення придатності до військової служби.
- п. 6.14: загальний термін безперервного перебування військовослужбовців на лікуванні у військових (цивільних) лікувальних закладах, включаючи і відпустку за станом здоров`я, у мирний час не повинен перевищувати 4 місяці, а для хворих на туберкульоз - 12 місяців. Після закінчення визначеного терміну перебування на безперервному лікуванні та у відпустці за станом здоров`я військовослужбовці підлягають медичному огляду для визначення ступеня придатності до військової служби. У разі визнання їх ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку або непридатними до військової служби у мирний час, обмежено придатними у воєнний час вони можуть бути подані до звільнення з військової служби до виписки із військового (цивільного) лікувального закладу.
- п. 6.17: медичний огляд для визначення ступеня придатності до військової служби військовослужбовців, які одержали поранення (травму, контузію, каліцтво, захворювання) під час захисту держави, у ММО, у країнах, де ведуться бойові дії, здійснюється ВЛК тільки після закінчення лікування у військовому (цивільному) лікувальному закладі.
Отже, з огляду на викладені положення, суд виснував, що грошове забезпечення військовослужбовцю за останню займану ним посаду повинно виплачуватися за період звільнення від виконання службових обов`язків у зв`язку із хворобою та перебуванням на лікуванні в медичних закладах у зв`язку з хворобою із дня вибуття з військової частини до повернення з лікування і після чотирьох місяців, оскільки такий випадок передбачений законодавством України (щодо більш тривалих строків перебування на лікуванні в лікарняних закладах на підставі висновку лікарняного закладу (військово-лікарської комісії), рішення командира військової частини про продовження перебування в лікарняних закладах та відповідно до вимог чинного законодавства).
У спірних правовідносинах, як встановлено судом, після чотирьох місяців безперервного лікування в різних лікувальних закладах, відбувся огляд позивача на ВЛК, за результатами якого позивач визнаний непридатним до військової служби з переоглядом через 6 місяців.
Згідно свідоцтва про хворобу № 817 від 21 квітня 2023 року, поранення позивача кваліфіковано як тяжке. Травма, ТАК, пов`язана із захистом Батьківщини.
В подальшому, позивач за медичними рекомендаціями був переміщений до "Інституту патології хребта та суглобів ім. проф. М.І. Ситенка НАМН України", де проходив лікування з 18.04.2023 по 29.05.2023, що підтверджується випискою із медичної карти стаціонарного хворого №101421.
Після чого, лікування позивач повернувся до Військової частини НОМЕР_1 та наказом командира Військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 29.05.2023 року №151 позивача визнано таким, що 29.05.2023 прибув з лікування.
З огляду на викладене, суд виснував, що грошове забезпечення позивачу за останньою займаною ним посадою повинно виплачуватися за період перебування ним на лікуванні в медичних закладах у зв`язку з хворобою із дня вибуття з військової частини до повернення з лікування і після чотирьох місяців, оскільки такий випадок передбачений законодавством України.
Разом з тим, наказом командира Військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 05.04.2023 року № 95 військовослужбовцю за призовом старшому солдату ОСОБА_1 , колишньому старшому стрільцю 2 механізованого відділення 1 механізованого взводу 5 механізованої роти НОМЕР_6 механізованого батальйону, який знаходиться в розпорядженні командира військової частини та перебуває на лікуванні більше чотирьох місяців, на підставі пункту 9 розділу 1 наказу Міністра оборони України від 07.06.2018 року №260 виплату грошового забезпечення призупинено з 05.04.2023 року.
В даному випадку призупинення виплати грошового забезпечення позивачу за останню займану посаду з 05.04.2023 року по 29.05.2023 є протиправним.
А тому, враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне вийти за межі позовних вимог та задовольнити позовні вимоги шляхом визнання протиправним та скасування наказу командира Військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 05.04.2023 року № 95.
З метою відновлення порушеного права позивача суд вважає за необхідне зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити позивачу грошове забезпечення за останню займану посаду з 05.04.2023 року по 29.05.2023 року відповідно до п. 14 розділу І наказу МОУ №260 наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам" з урахуванням виплачених сум.
В частині позовних вимог про визнання протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 щодо призупинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за останню займану посаду з 05.04.2023 року по 29.05.2023 року, під час безперервного перебування на лікуванні в лікарняних закладах після отримання поранення та зобов`язання Військову частину НОМЕР_1 здійснити зміни до наказу командира Військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 05.04.2023 року № 95 та поновити виплату грошового забезпечення ОСОБА_1 за останню займану посаду з 05.04.2023 року, суд відмовляє, оскільки належним способом захисту порушеного права позивача у даному випадку є задоволення позовних вимог у спосіб викладений судом вище. До того ж, внесення змін до наказу є дискреційними повноваження військової частини.
Відповідно до ч. 1 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу.
Частиною 2 статті 77 КАС України передбачено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
З урахуванням встановлених обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог.
Розподіл судових витрат зі сплати судового збору не здійснюється, оскільки позивач звільнений від сплати судового збору.
Керуючись ст.ст.2, 6-11, 14, 77, 78, 139, 241-247, 250, 255, 257-262, 287, 295, 297 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

ВИРІШИВ:
Адміністративний позов - задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати наказ командира Військової частини (по стройовій частині) НОМЕР_1 від 05.04.2023 року № 95.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) додаткову винагороду у збільшеному до 100 000 грн. розмірі за період з 05.12.2022 року по 29.05.2023 року, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 28.02.2022 року №168 "Питання деяких виплат військовослужбовцям, особам рядовою і начальницького складу, поліцейським та їх сім`ям під час дії воєнного стану", з урахуванням виплачених сум.
Визнати протиправними дії Військової частини НОМЕР_1 щодо призупинення виплати грошового забезпечення ОСОБА_1 за останню займану посаду з 05.04.2023 року по 29.05.2023.
Зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_2 ) нарахувати та виплатити ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 ) грошове забезпечення за останню займану посаду з 05.04.2023 року по 29.05.2023 року відповідно до п. 14 розділу І наказу МОУ №260 наказу Міністерства оборони України №260 від 07.06.2018 року "Про затвердження Порядку виплат грошового забезпечення військовослужбовцям Збройних сил України та деяким іншим особам" з урахуванням виплачених сум.
У задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.
Роз`яснити, що судове рішення набирає законної сили відповідно до ст.255 КАС України (а саме: після закінчення строку подання скарги усіма учасниками справи або за наслідками процедури апеляційного перегляду; підлягає оскарженню до Другого апеляційного адміністративного суду у строк згідно з ч.1 ст.295 КАС України (а саме: протягом 30 днів з дати складення повного судового рішення).
Повний текст рішення виготовлено та підписано - 17.04.2026, враховуючи час перебування судді у відпустці, а також з урахуванням наявності сталого енергозабезпечення та Інтернет з`єднання, безпечних умов для життя та здоров`я учасників процесу, суддів та працівників суду.

Суддя Марина Лук`яненко