Справа № 729/28/26
1-кп/729/76/26 

В И Р О К 
і м е н е м У к р а ї н и

06 квітня 2026 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:
судді ОСОБА_1 , за участю секретаря судового засідання ОСОБА_2 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця кримінальне провадження внесене до ЄРДР за № 12025275510000075 від 10.12.2025 за обвинуваченням ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Літки, Броварського району, Київської області, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 та фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , громадянина України, пенсіонера, раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України,
за участю прокурора ОСОБА_4 , 
захисника обвинуваченого адвоката ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_3 , 
В С Т А Н О В И В:
В липні 2024 року, більш точної дати та часу не встановлено, у ОСОБА_3 , виник злочинний умисел, направлений на підроблення посвідчення водія з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, та останній за допомогою мережі Інтернет підшукав невстановлену особу, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, щодо сприяння у виготовленні підроблених документів, після чого останні, діючи за попередньою змовою групою осіб спільно та маючи єдиний умисел, об`єднавши свої зусилля у взаємообумовлену спільну діяльність, спрямовану на досягнення загального, бажаного для всіх співучасників результату кримінального правопорушення - підроблення документів, усвідомлюючи суспільно-небезпечний характер своїх дій, передбачаючи їх суспільно-небезпечні наслідки і бажаючи їх настання, домовились підробити посвідчення водія на ім`я ОСОБА_3 , з метою його використання останнім, узгодили зміст виконуваних функцій кожного та деталі виготовлення підробленого документа.
Реалізовуючи свій спільний злочинний умисел, спрямований на підроблення посвідчення водія, за невстановлених обставин та точного часу, але не пізніше липня 2024 року, ОСОБА_3 , діючи умисно, усвідомлюючи, що він не проходив установленого законом порядку отримання посвідчення водія з метою незаконного отримання права керувати транспортними засобами, надав невстановленій особі, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, персональні дані про себе та власне фотозображення в електронній формі, які були використані зазначеною особою для підроблення за невстановлених досудовим розслідуванням обставин посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А1» «А» та «В» серії ВНІ № 127689 від 07.09.2024 на ім`я ОСОБА_3 , нібито видане ТСЦ 5143.
Після чого, за невстановлених обставин та точного часу, але не пізніше 07.09.2024, ОСОБА_3 , через поштове відділення ТОВ «Нова Пошта» в с. Марківці, Ніжинського району, Чернігівської області, отримав від невстановленої особи, матеріали стосовно якої виділено в окреме провадження, посвідчення водія на право керування транспортними засобами категорії «А1», «А» та «В» серії ВНІ № 127689 від 07.09.2024 на ім`я ОСОБА_3 , нібито видане ТСЦ 5143, тобто офіційний документ, що видається та посвідчується установою, яка має право видавати такий документ, та який надає право керування транспортними засобами, на своє ім`я, завідомо усвідомлюючи, що вказаний документ є підробленим, оскільки він не вчиняв визначених законодавством дій щодо проходження медичного огляду, відповідної підготовки та складення теоретичного і практичного іспитів у територіальних сервісних центрах МВС, після чого став зберігати вказане підроблене посвідчення при собі з метою подальшого його використання. 
Крім того, 10.12.2025 близько 11 години 40 хвилин ОСОБА_3 , керуючи мотоциклом марки DELTA д.н.з. НОМЕР_1 , рухався по вул. Гоголя, с. Марківці, Ніжинського району, Чернігівської області, де біля господарства під номером 78, був зупинений інспектором СРПП ВП №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_6 та інспектором СРПП ВП №2 (м. Бобровиця) Ніжинського РУН ГУНП в Чернігівській області ОСОБА_7 , на підставі ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», які здійснювали нагляд за дорожнім рухом в с. Марківці, Ніжинського району, Чернігівської області. На законну вимогу вказаних працівників поліції ОСОБА_3 , маючи умисел на використання завідомо підробленого документа з метою підтвердження свого права на керування транспортним засобом, а саме мотоциклом марки DELTA д.н.з. НОМЕР_1 , достовірно знаючи, що документ є підробленим, умисно пред`явив завідомо підроблений бланк посвідчення водія серії НОМЕР_2 виданого ТСЦ 5143, 07.09.2024 року (згідно відомостей у самому підробленому документі) і таким чином використав завідомо підроблений документ. 
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_3 свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358, ч. 4 ст. 358 КК України, визнав у повному обсязі та підтвердив обставини, викладені в обвинувальному акті. Так, знайшовши оголошення в інтернеті, домовився з невідомою йому особою про виготовлення на його ім`я посвідчення, надав фото, сплатив за послугу кошти і через 10 днів отримав посвідчення. Також вказав, що не проходив медичну комісію, не здавав теоретичні та практичні іспити. При перевірці документів з`ясувалося, що посвідчення підроблене. У скоєному щиро розкаявся та просив суворо його не карати. Також, пояснив, що зробив для себе відповідні висновки, обіцяє, що більше такого не повториться, фактичні обставини справи не оспорює.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд за згодою учасників судового провадження, переконавшись при цьому, що вони правильно розуміють зміст усіх обставин, не виявивши сумніву у добровільності та істинності їх позиції, а також роз`яснивши правові наслідки такого порядку розгляду справи, а саме те, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку, визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням матеріалів кримінального провадження, які його характеризують.
Оцінюючи досліджені докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин в їх сукупності та керуючись законом, суд приходить до висновку, що дії обвинуваченого ОСОБА_3 кваліфіковано вірно за ч. 3 ст. 358 КК України, як підроблення посвідчення, яке видається установою, яка має право видавати чи посвідчувати такий документ, і який надає права, з метою його використання особою, вчинене за попередньою змовою групою осіб та за ч. 4 ст. 358 КК України як використання завідомо підробленого документа.
Відповідно до ст. 65 КК України особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначене покарання необхідне й достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень, а згідно з ч. 2 ст. 50 КК України, покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засудженого.
Вирішуючи питання про призначення обвинуваченому покарання, суд враховує ступінь тяжкості вчинених ним кримінальних правопорушень, які відповідно до положень ст. 12 КК України за ч. 3 ст. 358 КК України є нетяжким злочином, за ч. 4 ст. 358 КК України є кримінальним проступком, особу винного, який раніше не судимий, обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, його характеризуючі дані з місця проживання.
Обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 відповідно до ст. 66 КК України, є щире каяття у вчиненні кримінального правопорушення.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_3 , відповідно ст. 67 КК України, не встановлено.
При обранні виду та міри покарання, з урахуванням загальних засад призначення покарання: законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації, а також враховуючи вимоги ст. 65 КК України про те, що особі, яка вчинила кримінальне правопорушення, має бути призначено покарання, необхідне і достатнє для її виправлення та попередження нових кримінальних правопорушень і що більш суворий вид покарання з числа передбачених за скоєне кримінальне правопорушення призначається лише у випадку, якщо менш суворий вид покарання буде недостатнім для виправлення особи і попередження вчинення нею нових кримінальних правопорушень.
Приймаючи до уваги ступінь тяжкості вчинених обвинуваченим кримінальних правопорушень, які відповідно до ст. 12 КК України є злочином (ч. 3 ст. 358 КК України) та кримінальним проступком (ч. 4 ст. 358 КК України), особу обвинуваченого, а саме те, що ОСОБА_3 є пенсіонером, раніше не судимий, на обліку у лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, позитивно характеризується за місцем проживання, обставину, що пом`якшує його покарання та істотно знижує ступінь суспільної небезпеки, як щире каяття, його відверте визнання вини у вчиненні кримінальних правопорушень, щире співчуття з приводу цього та осуд своєї поведінки, що свідчить про його бажання виправити наслідки вчиненого, відсутність обставин, які обтяжують його покарання, також те, що покарання на меті має не тільки кару, а й виправлення і попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, при цьому суд враховує, що з моменту вчинення кримінальних правопорушень до даного часу обвинувачений інших кримінальних правопорушень не вчинив, скарг на його поведінку не надходило, приймає до уваги досудову доповідь з інформацією про соціально-психологічну характеристику обвинуваченого, суд приходить до висновку про необхідність призначення йому міри покарання відповідно до вимог ст. 65 КК України щодо законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, та з урахуванням п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2003 року № 7 «Про практику призначення судами кримінального покарання», згідно з яким суди повинні призначати покарання менш суворе - особам, які щиро розкаялись у вчиненому, активно сприяли розкриттю злочину, тощо, з метою перевиховання та виправлення обвинуваченого, попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, вважає за необхідне призначити йому покарання в межах санкції ч. 3 ст. 358 КК України та ч. 4 ст. 358 КК України із застосуванням ч. 1 ст. 70 КК України, остаточно визначивши міру покарання у виді позбавлення волі.
Разом з тим, з урахуванням тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретних обставин справи, які істостно знижують ступінь тяжкості вчиненого, особи обвинуваченого, який позитивно характеризується за місцем проживання, має постійне місце проживання, раніше не судимий, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, щиро розкаявся, визнав свою провину, його поведінку в судовому засіданні, давав щирі послідовні покази, розповів про всі відомі йому обставини вчиненого кримінального правопорушення, висловив жаль до вчиненого та бажання виправити ситуацію, яка склалася, дав критичну оцінку своїй протиправній поведінці, засудив свій вчинок, висловив готовність нести відповідальність за вчинене, запевнив суд, що став на шлях виправлення, активно сприяв розкриттю кримінального правопорушення, відсутність обставин які б обяжували його покарання, інших кримінальних правопорушень не вчинив, суд приходить до висновку про можливість виправлення засудженого ОСОБА_3 без озоляції від суспільства, застосувавши тим самим до нього вимоги ст. 75 КК України, що передбачає звільнення від відбування покарання з випробуванням та покладання відповідних обов`язків, передбачених ст. 76 КК України.
Таким чином, призначене судом покарання обвинуваченому, яке не пов`язане з ізолюванням його від суспільства буде справедливим, необхідним та достатнім для його виправлення, а також з метою припинення злочинної діяльності, як самим обвинуваченим так і іншими особами, забезпечить співрозмірність діяння та кари, відповідає таким принципам Європейської конвенції з захисту прав людини і основоположних свобод, як пропорційність обмеження прав людини, легітимна мета та невідворотність покарання. Справедливість покарання полягає насамперед у тому, що воно має відповідати загальнолюдським цінностям, моральним устоям суспільства, переконувати громадян у правильності судової політики. Крім того, покладення на обвинуваченого обов`язків, передбачених ст. 76 КК України зможе позитивно вплинути на його поведінку та здатне виправити його та запобігти вчиненню ним нових кримінальних правопорушень. 
Підстав для застосування до обвинуваченого більш тяжкого покарання, з врахуванням тяжкості скоєного, його особи та відсутності обтяжуючих обставин, суд не знаходить.
Запобіжний захід до вступу вироку в законну силу не обирати.
Цивільний позов не заявлений.
Питання про речові докази слід вирішити, відповідно до вимог ст.100 КПК України.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 124 КПК України процесуальні витрати підлягають стягненню з обвинуваченого на користь держави.
Керуючись ст. ст. 349, 369-371, 373-376 КПК України, суд, -
У Х В А Л И В:
ОСОБА_3 визнати винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 358 КК України, ч. 4 ст. 358 КК України, і призначити йому покарання:
- за ч. 3 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року позбавлення волі;
- за ч. 4 ст. 358 КК України у виді 1 (одного) року пробаційного нагляду з встановленням обов`язків, передбачених п. п. 1, 2, 3 ч. 2 ст. 59-1 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України за сукупністю кримінальних правопорушень шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим остаточно визначити ОСОБА_3 покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_3 від відбування призначеного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 1 (один) рік.
На підставі п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання; а також на підставі п. 2 ч. 3 ст. 76 КК України зобов`язати засудженого ОСОБА_3 не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави витрати на проведення експертизи у кримінальному провадженні в сумі 1782 (одна тисяча сімсот вісімдесят дві) грн. 80 коп.
Запобіжний захід щодо ОСОБА_3 до набрання вироком законної сили не обирати.
Речові докази: посвідчення водія серії НОМЕР_2 , видане ТСЦ 5143, 07.09.2024 на ім`я ОСОБА_3 - після набрання вироком законної сили залишити в матеріалах кримінального провадження.
Вирок суду не може бути оскаржено в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень ч. 3 ст. 349 КПК України.
Вирок суду може бути оскаржений до Чернігівського апеляційного суду через Бобровицький районний суд Чернігівської області протягом 30 днів з дня його проголошення.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку.
Обвинуваченому та прокурору копія вироку вручається негайно після його проголошення.
Учаснику судового провадження, який не був присутній в судовому засіданні, копія судового рішення надсилається не пізніше наступного дня після ухвалення.

Суддя ОСОБА_1