ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2026 р.	м. Одеса 	Справа № 916/333/26	

Господарський суд Одеської області у складі судді Литвинової В.В.,  розглянувши матеріали заяви 
за позовом  Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси
до Приватної фірми “РОТАР”
про стягнення 617635,82грн

До суду надійшла позовна заява Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси до Приватної фірми “РОТАР” стягнення 617635,82грн, з яких – 80499,81грн заборгованості з орендної плати, 110525,81грн суми компенсації податку на землю, 35874,52грн пені, 3732,43грн 3% річних та 387003,25грн неустойки. Позовні вимоги мотивовані тим, що з 14.05.2024 є розірваним договір оренди від 28.12.2000 № 302/2000/ГоловКЕУ відповідно до постанови Південно-західного апеляційного господарського суду у справі № 916/1113/23, але відповідач не повернув орендоване майно.
Ухвалою від 04.02.2026 суд визнав справу малозначною і відкрив провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без призначення засідань. Цією ухвалою суд встановив Відповідачу строк протягом 15 днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі (ст. 251, 252 ГПК України) – подати до суду відзив на позов з документальним обґрунтуванням викладених в ньому обставин, заяв з процесуальних питань (за наявності), належним чином засвідчені копії статутних та реєстраційних документів; для подання заперечень встановити строк 5 днів від дня отримання відповіді на відзив.
Відповідач отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 04.02.2026 після 17 години в електронному кабінеті, що підтверджується довідкою.
Відповідач у встановлений судом строку не подав відзиву, тому справа розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 178 ГПК України.
Згідно з ст. 248 ГПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
Розглянувши матеріали справи, суд
встановив:

28.12.2000 між Міністерством оборони України в особі начальника Головного квартирно-експлуатаційного управління Міністерства оборони України генерал майора Литвиненка Василя Васильовича (нині – Квартирно-експлуатаційний відділ міста Одеса) (далі – Орендодавець, Позивач, КЕВ м. Одеса) та Приватною фірмою “РОТАР” (далі – Відповідач, Орендар) укладено договір №302/2000/ГоловКЕУ оренди асфальтованої площадки, розташованої на території військового містечка №56 в Одеському гарнізоні за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 8 (надалі Договір).
Відповідно до пункту 1.1 договору орендодавець здав, а орендар прийняв в строкове платне користування асфальтовану площадку загальною площею 912 кв.м., в/м №56, м. Одеса, Овідіопольська дорога, 8, що знаходиться на балансі КЕЧ Одеського району, вартість якої визначена відповідно до експертного висновку про оцінку майна (додаток № 3) і становить 80120 грн. 
У пункті 2.1. Договору визначено, що момент користування орендованим майном настає одночасно із підписанням сторонами Договору та акту прийому передачі вказаного майна (додаток №2). 
Згідно з пунктом 2.2. Договору передача майна в оренду не спричиняє передачу орендарю права власності на це майно. Власником орендованого майна залишається держава, а орендар користується ним протягом строку оренди. 
За умовами пункту 2.3. Договору орендоване майно передається в оренду для демонстраційної площадки. 
Відповідно до пункту 2.4. Договору передача майна в оренду здійснюється за вартістю, що вказана в експертному висновку про оцінку майна, який виконується відповідно до Методики, затвердженої Кабінетом Міністрів України. 
Пунктом 2.5. Договору передбачено, що у випадку розірвання Договору оренди, закінчення терміну його дії та відмови від його продовження, орендар повинен повернути орендодавцеві орендоване майно в належному стані, не гіршому ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу. Орендодавець повинен прийняти згідно акту прийому-передачі об`єкт оренди протягом одного місяця. 
У відповідності до пункту 3.1. Договору орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України №786-1995 та змін до неї №699-1998 та№75-2000, і складає 5608,4 грн за рік (без індексів інфляції та ПДВ). 
Орендна плата за базовий місяць оренди (листопад 2000 р.) розраховується згідно з додатком №4 до цього Договору та складає 469,24 грн (без ПДВ). Орендна плата перераховується орендарем на реєстраційний рахунок Одеської КЕЧ району номер 05010021051120 в Управлінні державного казначейства по Одеській області не пізніше 15 числа місяця, з урахуванням щомісячного індексу інфляції (пункт 3.2. Договору). 
У пункті 3.4. Договору сторони погодили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, стягується відповідно до чинного законодавства за весь період заборгованості з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на момент виникнення заборгованості за кожний день прострочення (включаючи день оплати). 
Орендар зобов`язаний: своєчасно і в повному обсязі здійснювати внесення орендної плати (пункт 5.2. Договору); у випадку припинення Договору оренди повернути орендодавцю орендоване майно в належному стані, не гіршому, ніж на час передачі його в оренду, з урахуванням фізичного зносу (пункт 5.4. Договору); щомісячно компенсувати орендодавцю частину податку за землю пропорційно площі землі, яку займає здане в оренду нерухоме майно (пункт 5.11. Договору). 
Пунктом 10.1. Договору визначено, що договір діє з 28.12.2000 по 28.12.2005 строком на п`ять років. 
Договір оренди може бути достроково розірваний орендодавцем з примусовим звільненням займаних орендарем нежитлових приміщень у разі несплати ним орендної плати та інших платежів згідно цього Договору більш ніж за 3 місяці, а також на вимогу однієї із сторін за рішеннями суду, арбітражного суду у випадку невиконання сторонами інших своїх обов`язків та на інших засадах, що передбачені законодавчими актами України (пункт 10.4. Договору). 
Згідно з пунктом 10.7. Договору у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну Договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії Договору, він вважається продовженим на той самий термін і на тих умовах, які були передбачені договором. 
Дія Договору припиняється у випадку: закінчення терміну, на який він був укладений; загибелі об`єкту оренди; банкрутства орендаря; достроково по обопільній згоді сторін або за рішенням арбітражного суду (суду) (пункт 10.9. Договору). 
Додатками до Договору є: додаток №1 “Акт інвентаризації з поверховим планом приміщень і викопіровка з плану з експлікацією”; додаток №2 “Акт прийому передачі”; додаток №3 “Експертний висновок про оцінку майна”; додаток №4 “Розрахунок орендної плати на конкретну дату”; додаток №5 “Розрахунок комунальних та експлуатаційних витрат на утримання орендованого майна”; додаток №6 “Свідоцтво про державну реєстрацію підприємства (засвідчене нотаріусом); додаток №7 “Дозвіл органів державного пожежного нагляду”. 
Як вбачається із акту прийому-передачі від 28.12.2000, у день укладення Договору орендарю передано асфальтну площадку за адресою: м. Одеса, Овідіопольська дорога, 8, військове містечко №56, загальною площею 912 кв.м. 
30.12.2003 між Квартирно-експлуатаційним відділом м. Одеси (далі Орендодавець) та Відповідачем, у зв`язку з реєстрацією Квартирно-експлуатаційного відділу м. Одеси як суб`єкта господарської діяльності у Збройних Силах і набуття права виступати орендодавцем нерухомого майна, яке знаходиться у нього на балансі, укладено додаткову угоду №12 д-с/2003/КЕВ м. Одеси, у якій сторони погодили виконувати умови, визначені договором оренди №302/2000/ГоловКЕУ від 28.12.2000, з урахуванням внесених цією додатковою угодою змін та доповнень. 
Серед іншого, у додатковій угоді №12 д-с/2003/КЕВ м. Одеси від 30.12.2003 пункт 1.1. Договору сторони виклали у новій редакції, відповідно до якої орендодавець здав, а орендар прийняв в строкове платне користування нерухоме майно у складі асфальтованої площадки загальною площею 912,0 кв.м за адресою: м. Одеса, вул. Овідіопольська дорога, 8, військового містечка №56, що обліковується в Квартирно-експлуатаційному відділі міста Одеси, вартість якої визначена відповідно до експертного висновку про оцінку майна і становить 80120,0 грн. 
Також додатковою угодою №12 д-с/2003/КЕВ м. Одеси сторони продовжили строк дії Договору до 28.12.2018 включно. 
Додатковою угодою №13д/2013/КЕВ від 01.03.2013 сторонами внесено низку змін та доповнень до Договору, зокрема, такі:
-пункт 1.1. Договору викладено в наступній редакції: “Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нерухоме військове майно асфальтований майданчик загальною площею 912 кв.м. військового містечка № 56 (далі Майно), що знаходиться на балансі КЕВ м. Одеси, розташоване за адресою: м. Одеса, вул. Щорса, 131-6, вартість якого визначена на 16.11.2000 за незалежною оцінкою та становить 80 120 грн. без ПДВ”;
-пункт 2.3. Договору викладено у наступній редакції: “Назване в п.1.1. нерухоме Майно Орендодавець передає Орендарю для розміщення демонстраційної площадки (на площі 867 кв.м.) та збірно-розбірної конструкції під офіс (на площі 45 кв.м)”;
-пункт 2.5. Договору викладено в наступній редакції: “У разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом трьох робочих днів повертається Орендарем Орендодавцю . У разі, якщо Орендар затримав повернення Майна, він несе ризик його випадкового знищення або випадкового пошкодження”;
-пункт 2.6. Договору викладено у наступній редакції: “Майно вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акта приймання передавання. Обов`язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря” ;
-розділ 2 доповнено пунктом 2.7. наступного змісту: “Якщо Орендар не виконує обов`язку щодо повернення майна, Орендодавець вимагає він Орендаря сплату неустойки у розмірі подвійної орендної плати за користування Майном за час прострочення ”;
-пункт 3.1. викладено в наступній редакції: “Орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (лютий 2013 року) на рівні 2620 грн. за результатами конкурсу (домовленості) з врахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об`єктах оренди, але не нижче орендної плати визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою КМУ від 04.10.95 №786 (зі змінами), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (лютий 2013 року) 2041,43 грн. (Додаток № 1 до цієї Додаткової угоди). Розмір орендної плати за перший місяць оренди визначається шляхом коригування розміру орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за період з першого числа наступного за базовим місяцем до останнього числа першого місяця оренди”;
-пункт 3.2. Договору викладено у наступній редакції: “Орендна плата у розмірі 100% перераховується Орендарем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Орендодавця в територіальному органі Державного казначейства щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним ”;
-розділ 3 Договору доповнено пунктом 3.6. наступного змісту: “Нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному чинним законодавством”;
-розділ 3 Договору доповнено пунктом 3.7. наступного змісту: “Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць”;
-пункт 5.4. Договору, який визначає обов`язки орендаря, викладено в наступній редакції: “У разі припинення або розірвання Договору повернути Орендодавцеві орендоване Майно в належному стані , не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати Орендодавцеві збитки в разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого Майна з вини Орендаря”;
-пункт 5.11. Договору викласти у наступній редакції: “Щомісячно компенсувати Орендодавцю кошти у розмірі частини податку на землю пропорційно площі землі, яку займає здане в оренду нерухоме Майно – 912 кв.м, а також прилегла до будівлі чи споруди земельна ділянка площею 0 га, на яку Орендарю відповідно до чинного законодавства надається право користування для досягнення мети оренди”
;-пункт 10.9. Договору викладено в наступній редакції: “Чинність цього Договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; загибелі орендованого Майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням суду; банкрутства Орендаря; ліквідації юридичної особи, яка була Орендарем або Орендовавцем; реалізації об`єкта оренди”. 
Відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Рішенням Господарського суду Одеської області від 14.11.2023 у справі №916/1113/23 позов керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Одеського квартирно-експлуатаційного управління до Приватної фірми “РОТАР” задоволено частково. Стягнуто з Приватної фірми “РОТАР” на користь Міністерства оборони України в особі Одеського квартирно-експлуатаційного управління 1922,15 грн штрафу, 32535,65 грн інфляційних витрат, 24563,46 грн пені та витрати зі сплати судового збору у сумі 1282,60 грн. В решті позовних вимог відмовлено. 
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 у справі №916/1113/23 апеляційну скаргу Одеського квартирно експлуатаційного управління задоволено частково. Рішення Господарського суду Одеської області від 14.11.2023 у справі №916/1113/23 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про розірвання договору оренди державного нерухомого майна №302/2000/ГоловКЕУ від 28.12.2000 та зобов`язання повернути майно. Ухвалено в цій частині нове рішення, яким позовні вимоги задоволено. В іншій частині рішення Господарського суду Одеської області від 14.11.2023 у справі №916/1113/23 залишено без змін. Викладено резолютивну частину рішення Господарського суду Одеської області від 14.11.2023 у справі №916/1113/23 в наступній редакції: 
“ 1.Позов керівника Одеської спеціалізованої прокуратури у сфері оборони Південного регіону в інтересах держави в особі Міністерства оборони України та Одеського квартирно-експлуатаційного управління до Приватної фірми “РОТАР” задовольнити частково. 
2.Стягнути з Приватної фірми “РОТАР” на користь Одеського квартирно експлуатаційного управління 1922 (одну тисячу дев`ятсот двадцять дві) гривні 15 копійок штрафу, 32535 (тридцять дві тисячі п`ятсот тридцять п`ять) гривень 65 копійок інфляційних втрат, 24563 (двадцять чотири тисячі п`ятсот шістдесят три) гривні 46 копійок пені.
3.Розірвати договір оренди державного нерухомого майна №302/2000/ ГоловКЕУ від 28.12.2000, укладений між Міністерством оборони України, в подальшому - Квартирно-експлуатаційним відділом м.Одеса, та Приватною фірмою “РОТАР”. 
4.Зобов`язати Приватну фірму “РОТАР” повернути за актом прийому-передачі державне військове нерухоме майно – асфальтований майданчик, загальною площею 912 кв.м, військового містечка №56, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Святослава Ріхтера (Щорса), буд. 131-Б, на користь Міністерства оборони України в особі Одеського квартирно-експлуатаційного управління. 
5.Стягнути з Приватної фірми “РОТАР” на користь Державного бюджету України (отримувач коштів ГУК в Од.обл./Приморський р-н/22030101, код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37607526, банк отримувача Казначейство України (ел. адм. подат.), рахунок отримувача UA938999980313141206083015758, код класифікації доходів бюджету 22030101) 2 235 (дві тисячі двісті тридцять п`ять) гривень 88 копійок витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви. 
6.Стягнути з Приватної фірми “РОТАР” на користь Одеського квартирно експлуатаційного управління 5816 (п`ять тисяч вісімсот шістнадцять) гривень 12 копійок витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви”.
Таким чином, оскільки вищенаведені обставини, зокрема щодо умов Договору, встановлені рішенням Господарського суду Одеської області від 14.11.2023 та постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 у справі №916/1113/23, які набрали законної сили, відповідно до ч. 4 ст. 75 ГПК України вони не підлягають доказуванню.
Суд враховує, що згідно з ч. 3 ст. 653 ЦК України якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов`язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.
Отже, договір оренди від 28.12.2000 № 302/2000/ГоловКЕУ є розірваним з дати набрання законної сили рішенням у справі № 916/1113/23, тобто з 14.05.2024.
Позивач зазначає, що на дату розірвання договору оренди – 14.05.2024, у відповідача обліковувалась заборгованість з орендної плати в сумі 56998,45грн та компенсації податку на землю в сумі 23820,20грн, а саме: 
за січень 2024 – 7146,03 грн (рахунок №176 від 12.02.2024 – компенсація податку на землю), 9429,70 грн та 1885,94 грн ПДВ (рахунок №175 від 12.02.2024 – орендна плата); 
за лютий 2024 – 4764,04 грн (рахунок №348 від 11.03.2024 – компенсація податку на землю), 9457,99 грн та 1891,60 грн ПДВ (рахунок №347 від 11.03.2024 – орендна плата); 
за березень 2024 – 4764,04 грн (рахунок №558 від 15.04.2024 – компенсація податку на землю), 9505,28 грн та 1901,06 грн ПДВ (рахунок №557 від 15.04.2024 – орендна плата); 
за квітень 2024 – 4764,04 грн (рахунок №702 від 13.05.2024 – компенсація податку на землю), 9524,29 грн та 1904,86 грн ПДВ (рахунок №701 від 13.05.2024 – орендна плата); 
за травень 2024 – 4764,04 грн (рахунок №854 від 11.06.2024 – компенсація податку на землю), 9581,44 грн та 1916,29 ПДВ (рахунок №853 від 11.06.2024 орендна плата).
Суд зауважує, що позивач помилково нарахував орендну плату та компенсацію податку на землю за повний місяць травень 2024 року, в той час як вже зазначено вище, договір оренди розірвано з 14.05.2024, тобто позивач мав право нараховувати орендну плату та компенсацію податку на землю до 14.05.2024.
Таким чином, заборгованість з орендної плати та компенсацію податку на землю з січня 2024 року до 14.05.2024 (тобто за 13 днів травня 2024 року) становить: 
- орендна плата з ПДВ=9429,7+1885,94+9457,99+1891,6+9505,28+1901,06+9524,29+1904,86+((9581,44+1916,29)/31*13)=50322,35грн.
- компенсацію податку на землю=7146,03+4764,04+4764,04+4764,04+(4764,04/31*13)=23435,97грн.
Статтею 762 ЦК України встановлено, що за найм (оренду) майна з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Матеріалами справи підтверджується, що позивач неодноразово надсилав відповідачу претензії від 08.04.2024, від 07.05.2024, від 11.06.2024, від 23.07.2024, від 04.09.2024, від 01.08.2024 з вимогою сплатити заборгованість за договором оренди.
Відповідач не надав доказів сплати орендної плати в сумі 50322,35грн та компенсації податку на землю в сумі 23435,97грн за період січень 2024 року по 14.05.2024 року, як і будь-яких заперечень, тому позовні вимоги позивача про стягнення орендної плати та компенсації податку на землю підлягають частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача 50322,35грн та 23435,97грн відповідно.
Відповідно до ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов`язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов`язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за найм речі за час прострочення.
Постановою Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 у справі №916/1113/23 зобов`язано Приватну фірму “РОТАР” повернути за актом прийому-передачі державне військове нерухоме майно – асфальтований майданчик, загальною площею 912 кв.м, військового містечка №56, розташованого за адресою: м.Одеса, вул. Святослава Ріхтера (Щорса), буд. 131-Б, на користь Міністерства оборони України в особі Одеського квартирно-експлуатаційного управління.
11.06.2024 Господарським судом Одеської області було видано накази на виконання постанови Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 у справі №916/1113/23.
Позивач склав акт обстеження від 16.10.2025, в якому зазначено, що накази у справі № 916/1113/23 було пред`явлено до виконання і Малиновським відділом державної виконавчої служби у місті Одесі було відкрито виконавчі провадження № 75365601, 75365760, 75365523, 75365460 з примусового виконання наказів у цій справі.
Однак, постанова Південно-західного апеляційного господарського суду від 14.05.2024 у справі №916/1113/23 не виконана і станом на 16.10.2025 відповідач продовжує використовувати майно.
З огляду на викладене, позивач просить стягнути з відповідача неустойку відповідно до ст. 785 ЦК України за прострочення повернення об`єкта оренди за період з серпня 2024 року по жовтень 2025 року в сумі 387003,25грн.
Також позивач просить стягнути з відповідача компенсацію з податку за землю з червня 2024 по жовтень 2025 року в сумі 77177,53грн та орендну плату в сумі 23501,36грн за червень-липень 2024 року, оскільки відповідач не повернув орендоване майно за актом приймання-передачі, а відповідно до п. 3.10 договору оренди в редакції додаткової угоди від 01.03.2013, у разі припинення (розірвання) договору орендар сплачує орендну плату до дня повернення майна за актом приймання-передавання включно.
Суд відмовляє в задоволенні позовних вимог про стягнення компенсації з податку за землю та орендної плати, які необгрунтовано нараховані позивачем після розірвання договору оренди (тобто після 14.05.2024), виходячи з наступного.
Суд враховує, що в постанові від 27.05.2025 у справі № 904/8325/21 Верховний Суд зазначив (п 4.8) Згідно з частиною першою статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.
Правова природа плати за користування річчю (орендної плати) безпосередньо пов`язана із правомірним користуванням річчю протягом певного строку і обов`язок здійснення такого платежу є істотною ознакою орендних правовідносин, що випливає зі змісту регулятивних норм статей 759, 762, 763 Цивільного кодексу України, статей 283, 284, 286 Господарського кодексу України. Із припиненням договірних (зобов`язальних) відносин за договором оренди у наймача (орендаря) виникає новий обов`язок - негайно повернути наймодавцеві річ.
Після спливу строку дії договору оренди невиконання чи неналежне виконання обов`язку з негайного повернення речі свідчить про неправомірне користування майном, яке було передане в найм (оренду). Тому права та обов`язки наймодавця і наймача, що перебували у сфері регулятивних правовідносин, переходять у сферу охоронних правовідносин та охоплюються правовим регулюванням за частиною 2 статті 785 Цивільного кодексу України, яка регламентує наслідки невиконання майнового обов`язку щодо негайного повернення речі наймодавцеві.
Такий правовий висновок викладено в постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 19.04.2021 у справі № 910/11131/19.
Ураховуючи наведені положення законодавства можна дійти висновку про те, що з моменту припинення договору оренди та до часу повернення орендарем майна, орендодавець має право здійснити нарахування неустойки відповідно до положень частини 2 статті 785 Цивільного кодексу України у розмірі подвійної плати за найм речі, тобто орендної плати.
При цьому розмір такої неустойки має розраховуватися виходячи із розміру орендної плати станом на день припинення договору оренди майна”.
Отже, після закінчення строку договору оренди (в даному випадку після розірвання договору 14.05.2024) позивач не має права нараховувати орендну плату та компенсацію з податку на землю, оскільки ці платежі передбачені умовами договору оренди, строк якого закінчився 14.05.2024 у зв`язку з його розірванням. Відповідно, якщо орендар не повернув майно після припинення договору, то у орендодавця виникає право на нарахування неустойки відповідно до ст. 785 ЦК України.
В постанові від 15.11.2023 у справі № 916/3351/22 Верховний Суд зазначив “Згідно з частинами 1, 2 статті 19 Закону України від 03.10.2019 № 157-ІХ “Про оренду державного та комунального майна” орендар за користування об`єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об`єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об`єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об`єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об`єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.
Відповідно до частин 1, 3 статті 17 Закону України від 03.10.2019 № 157-ІХ “Про оренду державного та комунального майна” орендна плата встановлюється у грошовій формі і вноситься у строки, визначені договором. Орендна плата підлягає коригуванню на індекс інфляції згідно з Методикою розрахунку орендної плати. Якщо орендар отримав майно в оренду без проведення аукціону, відповідне коригування орендної плати на індекс інфляції здійснюється щомісячно.
Аналогічні положення щодо коригування орендної плати на індекс інфляції було наведено як у Методиці розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1994 № 786 (яка втратила чинність на підставі Постанови Кабінету Міністрів України від 28.04.2021 № 630), так і у Методиці розрахунку орендної плати за державне майно, затвердженій постановою Кабінету Міністрів України від 28.04. 2021 № 630”.
Також суд враховує правові позиції Верховного Суду, викладені в постанові від 06.02.2020 у справі № 915/1429/19, зокрема:
10.11. Аналіз частини першої статті 759 та частини першої статті 785 ЦК України дозволяє дійти висновку, що договір найму (оренди) зумовлює право наймача (орендаря) користуватися орендованим майном впродовж строку дії договору із сплатою наймодавцю (орендодавцю) орендної плати, погодженої умовами договору оренди; припинення договору найму зумовлює обов`язок наймача негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.
10.12. Невиконання наймачем обов`язку щодо поверненні речі є підставою для виникнення права наймодавця на застосування до наймача особливого виду майнової відповідальності у сфері орендних правовідносин, який полягає у сплаті наймачем, який прострочив виконання обов`язку щодо повернення речі, неустойки у вигляді подвійної плати за користування річчю за час прострочення відповідно до частини другої статті 785 ЦК України.
Особливий статус зазначеної неустойки обумовлений тим, що зобов`язання наймача (орендаря) з повернення об`єкта оренди виникає після закінчення дії договору оренди, і наймодавець (орендодавець) в цьому випадку позбавлений можливості застосовувати щодо недобросовісного наймача інші засоби стимулювання до виконання, окрім використання права на стягнення неустойки в розмірі подвійної плати за користування орендованим майном. При здійсненні оцінки правомірності заявлених вимог про стягнення неустойки в порядку частини другої статті 785 ЦК України обов`язковим для суду є врахування обставин невиконання орендарем зобов`язання щодо неповернення майна в контексті його добросовісної поведінки як контрагента за договором оренди, та її впливу на обставини неповернення майна орендодавцеві зі спливом строку дії орендних правовідносин.
Такий висновок узгоджується з правовою позицією Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду, викладеною у постанові від 24.10.2019 у справі №904/3315/18, Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.12.2019 у справі №910/20370/17.
10.13. Зі змісту статей 610, 611, 612 ЦК України вбачається, що невиконання зобов`язання у погоджений сторонами в договорі строк є порушенням зобов`язання, що зумовлює застосування до боржника наслідків, встановлених договором або законом, зокрема, неустойки згідно з частиною другою статті 785 ЦК України. Законодавцем у частині першій статті 614 ЦК України визначено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Для застосування наслідків, передбачених частиною другою статті 785 ЦК України, необхідна наявність вини (умислу або необережності) в особи, яка порушила зобов`язання, відповідно до вимог статті 614 ЦК України. Тобто судам необхідно встановити обставини, за яких орендар мав можливість передати майно, що було предметом оренди, але умисно цього обов`язку не виконав.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові 02.09.2014 у справі №3-85гс14, а також Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові 11.04.2018 у справі №914/4238/15, постанові 24.04.2018 у справі №910/14032/17 та у постанові 09.09.2019 у справі №910/16362/18.
До предмета доказування при вирішенні спорів щодо стягнення неустойки в порядку частини другої статті 785 ЦК України як подвійної плати за користування орендованим майном після спливу строку дії договору оренди входять обставини, пов`язані невжиттям орендарем належних заходів щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди за наслідком припинення орендних правовідносин, за відсутності умов, які б перешкоджали орендарю вчасно повернути майно орендодавцю у визначений договором оренди строк; умисним ухиленням орендаря від обов`язку щодо повернення орендодавцю об`єкта оренди; утриманням орендованого майна у володінні орендаря та перешкоджанням орендарем у доступі орендодавця до належного йому об`єкта оренди; відсутністю з боку орендодавця бездіяльності та невчиненням ним дій, спрямованих на ухилення від обов`язку прийняти орендоване майно від орендаря та оформити повернення наймачем орендованого майна.
Обставини вчинення орендарем дій з повернення орендованого майна та відсутність у нього умислу на ухилення від повернення об`єкта оренди виключають можливість застосування орендодавцем до орендаря відповідальності у вигляді неустойки в порядку частини другої статті 785 ЦК України.
Аналогічну правову позицію викладено Касаційним господарським судом у складі Верховного Суду у постанові від 08.05.2018 у справі №910/1806/17, Об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 13.12.2019 у справі №910/20370/17 .
Судом встановлено, що відповідач не виконав свій обов`язок щодо вчасного повернення орендованого майна та оформлення повернення наймачем орендованого майна шляхом підписання акта приймання-передачі нерухомого майна після закінчення строку договору.
Доказів виконання вказаного обов`язку відповідач суду не надав, доказів вчинення орендодавцем (позивачем) дій, спрямованих на ухилення від прийняття об`єкта оренди від орендаря (відповідача у даній справі) після закінчення строку договору, або ухилення орендодавця від підписання акта приймання-передачі майна матеріали справи також не містять, і відповідачем такі докази не подавалися.
За таких обставин суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача неустойки за несвоєчасне повернення орендованого майна.
Однак, перевіривши розрахунок неустойки, здійснений позивачем, суд встановив, що він має недоліки.
Укладеним між сторонами договором оренди не врегульовано якийсь особливий порядок нарахування неустойки у зв`язку з неповерненням орендованого майна та її розмір, тому необхідно застосувати положення чинного законодавства з відповідного питання.
Як вже зазначено вище, договір оренди від 28.12.2000 № 302/2000/ГоловКЕУ припинено (розірвано) з 14.05.2024.
Отже, для розрахунку неустойки необхідно брати розмір орендної плати, встановлений саме договором оренди станом на день його припинення - 14.05.2024, який становить 9581,44грн на місяць з індексом інфляції без ПДВ.
Крім того, відповідно до вимог ст. 17 Закону України “Про оренду державного та комунального майна” та умов договору оренди 28.12.2000 № 302/2000/ГоловКЕУ, розмір орендної плати визначається з урахуванням індексу інфляції.
А от ПДВ не враховується при нарахуванні неустойки, передбаченої ст. 785 ЦК України, виходячи з наступного.
Так, позивач не врахував, що пунктом 185.1. статті 185 ПК України визначено, що об`єктом оподаткування є операції платників податку з: постачання товарів, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу, у тому числі операції з безоплатної передачі та з передачі права власності на об`єкти застави позичальнику (кредитору), на товари, що передаються на умовах товарного кредиту, а також з передачі об`єкта фінансового лізингу в користування лізингоотримувачу/орендарю; постачання послуг, місце постачання яких розташоване на митній території України, відповідно до статті 186 цього Кодексу; ввезення товарів на митну територію України; вивезення товарів за межі митної території України; постачання послуг з міжнародних перевезень пасажирів і багажу та вантажів залізничним, автомобільним, морським і річковим та авіаційним транспортом. З метою оподаткування цим податком до операцій з ввезення товарів на митну територію України та вивезення товарів за межі митної території України прирівнюється поміщення товарів у будь-який митний режим, визначений Митним кодексом України.
Відповідно до п.188.1. ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
Вирішуючи питання щодо правильності та правомірності розрахунку позивача, який при його здійсненні до складу неустойки включив податок на додану вартість, суд виходить з такого.
В силу статті 236 ГПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Так, при розгляді у подібних правовідносинах справи №916/1319/19 Верховним Судом у складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 20.11.2020 було викладені висновки про таке.
Податковим Кодексом України, як спеціальним нормативним актом, що визначає будь-які питання щодо оподаткування, елементи податку, підстави для надання податкових пільг та порядок їх застосування, не передбачено включення до бази оподаткування податком на додану вартість будь-яких заходів юридичної відповідальності за порушення господарських зобов`язань юридичною особою, а навпаки, прямо зазначено про те, що до складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені). При цьому, для цілей оподаткування законодавцем не передбачено виключень щодо спеціальної неустойки, передбаченої частиною другою статті 785 ЦК України.
Виходячи з аналізу частини другої статті 785 ЦК України, неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення її повернення, враховуючи природу її виникнення, не генерує додану вартість, оскільки не є товаром або послугою, її виникнення не пов`язане з впливом дій виробника/надавача послуг, розмір такої неустойки не залежить від вартості використаних продавцем/надавачем послуг сировини, інших товарів та додаткових послуг.
Неустойка, нарахована на підставі частини другої статті 785 ЦК України є спеціальною санкцією за порушення законодавства, вона не може бути об`єктом оподаткування податком на додану вартість в силу своєї правової природи як міри відповідальності.
З огляду на таке, Об`єднана палата Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду дійшла висновку, що при розрахунку розміру неустойки згідно з частиною другою статті 785 ЦК України за неповернення майна з оренди після припинення дії договору найму до її складу не включається податок на додану вартість, який мав би сплачуватися орендарем орендодавцю у випадку правомірного користування майном.
Суд, перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача неустойки встановив, що його здійснено з безпідставним врахуванням сум ПДВ (розмір ПДВ становить 20%).
Також позивач не врахував, що для розрахунку неустойки необхідно брати розмір орендної плати, встановлений договором оренди станом на день його припинення.
З огляду на викладене, суд здійснив власний розрахунок неустойки.
Так, розмір неустойки становить на місяць 9581,44*2=19162,88грн.
Отже, за період прострочення повернення орендованого майна за період з серпня 2024 року по жовтень 2025 року розмір неустойки становить 19162,88*15 місяців=287443,20грн.
Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання.
Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання.
Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити на користь кредитора пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Договором може бути визначено менший розмір пені.
Згідно з п. 3.4 договору оренди в редакції додаткової угоди від 01.03.2013, орендна плата, перерахована несвоєчасно або в неповному розмірі підлягає індексації з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми боргу за кожний день прострочення, включаючи день оплати.
У зв`язку з простроченням сплати орендної плати позивач просить стягнути з відповідача 35874,52грн пені та 3732,43грн 3% річних, нарахованих станом на 01.12.2025.
Однак, перевіривши розрахунок пені і 3% річних, наданий позивачем, суд встановив, що він має недоліки.
Так, згідно з п. 3.2 договору в редакції додаткової угоди від 01.03.2013, орендна плата у розмірі 100% перераховується Орендарем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок Орендодавця в територіальному органі Державного казначейства щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним.
Отже, наприклад прострочення оплати орендної плати за січень 2024 року буде мати місце з 16.02.2024, а не з 15.02.2024, як зазначає позивач. 
Також позивач необгрунтовано включив в розрахунок орендну плату після 14 травня 2024 року, тобто після розірвання договору оренди. 
Ще позивач не врахував того, що пеня і 3% річних мають розраховуватись, виходячи із розміру орендної плати без ПДВ.
Так, вище вже було зазначено, що відповідно до п.188.1. ст.188 ПК України база оподаткування операцій з постачання товарів/послуг визначається виходячи з їх договірної вартості з урахуванням загальнодержавних податків та зборів (крім акцизного податку на реалізацію суб`єктами господарювання роздрібної торгівлі підакцизних товарів, збору на обов`язкове державне пенсійне страхування, що справляється з вартості послуг стільникового рухомого зв`язку, податку на додану вартість та акцизного податку на спирт етиловий, що використовується виробниками - суб`єктами господарювання для виробництва лікарських засобів, у тому числі компонентів крові і вироблених з них препаратів (крім лікарських засобів у вигляді бальзамів та еліксирів). До складу договірної (контрактної) вартості включаються будь-які суми коштів, вартість матеріальних і нематеріальних активів, що передаються платнику податків безпосередньо покупцем або через будь-яку третю особу у зв`язку з компенсацією вартості товарів/послуг. До складу договірної (контрактної) вартості не включаються суми неустойки (штрафів та/або пені), три проценти річних від простроченої суми та інфляційні витрати, відшкодування шкоди, у тому числі відшкодування упущеної вигоди за рішеннями міжнародних комерційних та інвестиційних арбітражів або іноземних судів, що отримані платником податку внаслідок невиконання або неналежного виконання договірних зобов`язань.
Тобто, кошти, які надходять платнику податку (ПДВ), в даному випадку позивачу, як, зокрема, пеня та 3% річних, не включаються до бази оподаткування ПДВ.
Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 17.08.2021 у справі № 910/16910/20, в постанові від 26.03.2024 у справі № 910/11956/20 та в постанові від 20.11.2020 у справі №916/1319/19.
З огляду на викладене, суд наводить власний розрахунок 3% річних та пені:
а сума заборгованості за договором:	Сума боргу	
з 16/02/2024 до 01/12/2025	9 429,70 грн.	
з 16/03/2024 до 01/12/2025	9 457,99 грн.	
з 16/04/2024 до 01/12/2025	9 505,28 грн.	
з 16/05/2024 до 01/12/2025	9 524,29 грн.	
з 16/06/2024 до 01/12/2025	4 018,02 грн.	
Всього:	41 935,28 грн.	
3% річних
Розрахунок здійснюється за формулою:

Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де
С - сума заборгованості,
Д - кількість днів прострочення.
Період прострочення грошового зобов`язання:	Кількість днів у періоді	Сума	
з 16/02/2024 до 31/12/2024 9 429,70 x 3 % x 320 : 366 : 100	320	247,34 грн.	
з 01/01/2025 до 01/12/2025 9 429,70 x 3 % x 335 : 365 : 100	335	259,64 грн.	
з 16/03/2024 до 31/12/2024 9 457,99 x 3 % x 291 : 366 : 100	291	225,60 грн.	
з 01/01/2025 до 01/12/2025 9 457,99 x 3 % x 335 : 365 : 100	335	260,42 грн.	
з 16/04/2024 до 31/12/2024 9 505,28 x 3 % x 260 : 366 : 100	260	202,57 грн.	
з 01/01/2025 до 01/12/2025 9 505,28 x 3 % x 335 : 365 : 100	335	261,72 грн.	
з 16/05/2024 до 31/12/2024 9 524,29 x 3 % x 230 : 366 : 100	230	179,56 грн.	
з 01/01/2025 до 01/12/2025 9 524,29 x 3 % x 335 : 365 : 100	335	262,24 грн.	
з 16/06/2024 до 31/12/2024 4 018,02 x 3 % x 199 : 366 : 100	199	65,54 грн.	
з 01/01/2025 до 01/12/2025 4 018,02 x 3 % x 335 : 365 : 100	335	110,63 грн.	
Всього розмір 3% річних становить 2 075,26 грн.
Основна сума заборгованості за договором:	Сума боргу	
з 16/02/2024 до 01/12/2025	9 429,70 грн.	
з 16/03/2024 до 01/12/2025	9 457,99 грн.	
з 16/04/2024 до 01/12/2025	9 505,28 грн.	
з 16/05/2024 до 01/12/2025	9 524,29 грн.	
з 16/06/2024 до 01/12/2025	4 018,02 грн.	
Всього:	41 935,28 грн.	
Подвійна облікова ставка:
Період 1 (16/02/2024 - 01/12/2025)
Сума боргу	Період заборгованості	Кількість днів прострочки	Розмір облікової ставки НБУ	Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день	Сума пені за весь період прострочення	
9 429,70	16.02.2024 - 14.03.2024	28	15,00	0.082	216,42	
9 429,70	15.03.2024 - 25.04.2024	42	14,50	0.079	313,81	
9 429,70	26.04.2024 - 13.06.2024	49	13,50	0.074	340,86	
9 429,70	14.06.2024 - 12.12.2024	182	13,00	0.071	1 219,16	
9 429,70	13.12.2024 - 31.12.2024	19	13,50	0.074	132,17	
9 429,70	01.01.2025 - 23.01.2025	23	13,50	0.074	160,43	
9 429,70	24.01.2025 - 06.03.2025	42	14,50	0.079	314,67	
9 429,70	07.03.2025 - 01.12.2025	270	15,50	0.085	2 162,37	
Період 2 (16/03/2024 - 01/12/2025)
Сума боргу	Період заборгованості	Кількість днів прострочки	Розмір облікової ставки НБУ	Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день	Сума пені за весь період прострочення	
9 457,99	16.03.2024 - 25.04.2024	41	14,50	0.079	307,26	
9 457,99	26.04.2024 - 13.06.2024	49	13,50	0.074	341,88	
9 457,99	14.06.2024 - 12.12.2024	182	13,00	0.071	1 222,82	
9 457,99	13.12.2024 - 31.12.2024	19	13,50	0.074	132,57	
9 457,99	01.01.2025 - 23.01.2025	23	13,50	0.074	160,92	
9 457,99	24.01.2025 - 06.03.2025	42	14,50	0.079	315,61	
9 457,99	07.03.2025 - 01.12.2025	270	15,50	0.085	2 168,86	
Період 3 (16/04/2024 - 01/12/2025)
Сума боргу	Період заборгованості	Кількість днів прострочки	Розмір облікової ставки НБУ	Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день	Сума пені за весь період прострочення	
9 505,28	16.04.2024 - 25.04.2024	10	14,50	0.079	75,32	
9 505,28	26.04.2024 - 13.06.2024	49	13,50	0.074	343,59	
9 505,28	14.06.2024 - 12.12.2024	182	13,00	0.071	1 228,93	
9 505,28	13.12.2024 - 31.12.2024	19	13,50	0.074	133,23	
9 505,28	01.01.2025 - 23.01.2025	23	13,50	0.074	161,72	
9 505,28	24.01.2025 - 06.03.2025	42	14,50	0.079	317,19	
9 505,28	07.03.2025 - 01.12.2025	270	15,50	0.085	2 179,70	
Період 4 (16/05/2024 - 01/12/2025)
Сума боргу	Період заборгованості	Кількість днів прострочки	Розмір облікової ставки НБУ	Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день	Сума пені за весь період прострочення	
9 524,29	16.05.2024 - 13.06.2024	29	13,50	0.074	203,76	
9 524,29	14.06.2024 - 12.12.2024	182	13,00	0.071	1 231,39	
9 524,29	13.12.2024 - 31.12.2024	19	13,50	0.074	133,50	
9 524,29	01.01.2025 - 23.01.2025	23	13,50	0.074	162,04	
9 524,29	24.01.2025 - 06.03.2025	42	14,50	0.079	317,82	
9 524,29	07.03.2025 - 01.12.2025	270	15,50	0.085	2 184,06	
Період 5 (16/06/2024 - 01/12/2025)
Сума боргу	Період заборгованості	Кількість днів прострочки	Розмір облікової ставки НБУ	Розмір подвійної облікової ставки НБУ в день	Сума пені за весь період прострочення	
4 018,02	16.06.2024 - 12.12.2024	180	13,00	0.071	513,78	
4 018,02	13.12.2024 - 31.12.2024	19	13,50	0.074	56,32	
4 018,02	01.01.2025 - 23.01.2025	23	13,50	0.074	68,36	
4 018,02	24.01.2025 - 06.03.2025	42	14,50	0.079	134,08	
4 018,02	07.03.2025 - 01.12.2025	270	15,50	0.085	921,39	
Розрахунок суми пені здійснюється за формулою:

Пеня = С x 2УСД x Д : 100, де
С - сума заборгованості за період,
2 УСД - подвійна облікова ставка НБУ в день прострочення,
Д - кількість днів прострочення.
Період 1 (16/02/2024 - 01/12/2025)
Період розрахунку	Кількість днів у періоді	Сума	
16.02.2024 - 14.03.2024 : 15,00 (облікова ставка НБУ) 9 429,70 (Сума боргу) x (2 x 15,00 : 366 ) x 28 днів (прострочення) : 100	28	216,42 грн.	
15.03.2024 - 25.04.2024 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 9 429,70 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 366 ) x 42 днів (прострочення) : 100	42	313,81 грн.	
26.04.2024 - 13.06.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 429,70 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 49 днів (прострочення) : 100	49	340,86 грн.	
14.06.2024 - 12.12.2024 : 13,00 (облікова ставка НБУ) 9 429,70 (Сума боргу) x (2 x 13,00 : 366 ) x 182 днів (прострочення) : 100	182	1 219,16 грн.	
13.12.2024 - 31.12.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 429,70 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 19 днів (прострочення) : 100	19	132,17 грн.	
01.01.2025 - 23.01.2025 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 429,70 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 365) x 23 днів (прострочення) : 100	23	160,43 грн.	
24.01.2025 - 06.03.2025 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 9 429,70 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100	42	314,67 грн.	
07.03.2025 - 01.12.2025 : 15,50 (облікова ставка НБУ) 9 429,70 (Сума боргу) x (2 x 15,50 : 365) x 270 днів (прострочення) : 100	270	2 162,37 грн.	
Всього штрафних санкцій за період:	 	4 859,89 грн.	
Період 2 (16/03/2024 - 01/12/2025)
Період розрахунку	Кількість днів у періоді	Сума	
16.03.2024 - 25.04.2024 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 9 457,99 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 366 ) x 41 днів (прострочення) : 100	41	307,26 грн.	
26.04.2024 - 13.06.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 457,99 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 49 днів (прострочення) : 100	49	341,88 грн.	
14.06.2024 - 12.12.2024 : 13,00 (облікова ставка НБУ) 9 457,99 (Сума боргу) x (2 x 13,00 : 366 ) x 182 днів (прострочення) : 100	182	1 222,82 грн.	
13.12.2024 - 31.12.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 457,99 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 19 днів (прострочення) : 100	19	132,57 грн.	
01.01.2025 - 23.01.2025 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 457,99 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 365) x 23 днів (прострочення) : 100	23	160,92 грн.	
24.01.2025 - 06.03.2025 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 9 457,99 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100	42	315,61 грн.	
07.03.2025 - 01.12.2025 : 15,50 (облікова ставка НБУ) 9 457,99 (Сума боргу) x (2 x 15,50 : 365) x 270 днів (прострочення) : 100	270	2 168,86 грн.	
Всього штрафних санкцій за період:	 	4 649,91 грн.	
Період 3 (16/04/2024 - 01/12/2025)
Період розрахунку	Кількість днів у періоді	Сума	
16.04.2024 - 25.04.2024 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 9 505,28 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 366 ) x 10 днів (прострочення) : 100	10	75,32 грн.	
26.04.2024 - 13.06.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 505,28 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 49 днів (прострочення) : 100	49	343,59 грн.	
14.06.2024 - 12.12.2024 : 13,00 (облікова ставка НБУ) 9 505,28 (Сума боргу) x (2 x 13,00 : 366 ) x 182 днів (прострочення) : 100	182	1 228,93 грн.	
13.12.2024 - 31.12.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 505,28 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 19 днів (прострочення) : 100	19	133,23 грн.	
01.01.2025 - 23.01.2025 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 505,28 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 365) x 23 днів (прострочення) : 100	23	161,72 грн.	
24.01.2025 - 06.03.2025 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 9 505,28 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100	42	317,19 грн.	
07.03.2025 - 01.12.2025 : 15,50 (облікова ставка НБУ) 9 505,28 (Сума боргу) x (2 x 15,50 : 365) x 270 днів (прострочення) : 100	270	2 179,70 грн.	
Всього штрафних санкцій за період:	 	4 439,69 грн.	
Період 4 (16/05/2024 - 01/12/2025)
Період розрахунку	Кількість днів у періоді	Сума	
16.05.2024 - 13.06.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 524,29 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 29 днів (прострочення) : 100	29	203,76 грн.	
14.06.2024 - 12.12.2024 : 13,00 (облікова ставка НБУ) 9 524,29 (Сума боргу) x (2 x 13,00 : 366 ) x 182 днів (прострочення) : 100	182	1 231,39 грн.	
13.12.2024 - 31.12.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 524,29 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 19 днів (прострочення) : 100	19	133,50 грн.	
01.01.2025 - 23.01.2025 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 9 524,29 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 365) x 23 днів (прострочення) : 100	23	162,04 грн.	
24.01.2025 - 06.03.2025 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 9 524,29 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100	42	317,82 грн.	
07.03.2025 - 01.12.2025 : 15,50 (облікова ставка НБУ) 9 524,29 (Сума боргу) x (2 x 15,50 : 365) x 270 днів (прострочення) : 100	270	2 184,06 грн.	
Всього штрафних санкцій за період:	 	4 232,58 грн.	
Період 5 (16/06/2024 - 01/12/2025)
Період розрахунку	Кількість днів у періоді	Сума	
16.06.2024 - 12.12.2024 : 13,00 (облікова ставка НБУ) 4 018,02 (Сума боргу) x (2 x 13,00 : 366 ) x 180 днів (прострочення) : 100	180	513,78 грн.	
13.12.2024 - 31.12.2024 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 4 018,02 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 366 ) x 19 днів (прострочення) : 100	19	56,32 грн.	
01.01.2025 - 23.01.2025 : 13,50 (облікова ставка НБУ) 4 018,02 (Сума боргу) x (2 x 13,50 : 365) x 23 днів (прострочення) : 100	23	68,36 грн.	
24.01.2025 - 06.03.2025 : 14,50 (облікова ставка НБУ) 4 018,02 (Сума боргу) x (2 x 14,50 : 365) x 42 днів (прострочення) : 100	42	134,08 грн.	
07.03.2025 - 01.12.2025 : 15,50 (облікова ставка НБУ) 4 018,02 (Сума боргу) x (2 x 15,50 : 365) x 270 днів (прострочення) : 100	270	921,39 грн.	
Всього штрафних санкцій за період:	 	1 693,93 грн.	
Всього розмір пені становить 19 876,00 грн.
З огляду на викладене, позовні вимоги про стягнення пені та 3% річних підлягають частковому задоволенню - в сумі 19876грн та 2 075,26 грн відповідно.
З огляду на викладене, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню в сумі 383152,78грн, з яких – 50322,35грн заборгованості з орендної плати, 23435,97грн суми компенсації податку на землю, 19876грн пені, 2075,26грн 3% річних та 287443,20грн неустойки.
Відповідно до ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
За змістом ст. 76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Водночас обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ст. 77 ГПК України).
Відповідно до ст. 86 ГПК України, суд, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку задовольнити позовні вимоги частково.
Витрати зі сплати судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст. 129 ГПК України.
При цьому суд враховує, що позивач надав докази сплати 8570,14грн та 694,40грн судового збору, всього – 9264,54грн.
Позовна заява була подана через Електронний суд, тому відповідно до ст. 4 Закону України “Про судовий збір” позивач мав сплатити за подання позовної заяви про стягнення 617635,82грн*0,015*0,8=7411,63грн судового збору.
У зв`язку з частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню 7411,63/617635,82*383152,78грн =4597,83грн судового збору.
На підставі вищевикладених норм права, керуючись ст.ст. 46, 129, 191, 232-240, 243, Господарського процесуального кодексу України, суд

вирішив:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.
2. Стягнути з Приватної фірми “РОТАР” (м. Одеса, вул. Святослава Ріхтера, 131-Б, код 24774195) на користь Квартирно-експлуатаційного відділу міста Одеси (м. Одеса, вул. Незалежності, 18, код 08038284) 383152,78грн, з яких – 50322,35грн заборгованості з орендної плати, 23435,97грн суми компенсації податку на землю, 19876грн пені, 2075,26грн 3% річних та 287443,20грн неустойки, а також 4597,83грн судового збору.
3. В решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Південно-західного апеляційного господарського суду протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 25 березня 2026 р.

Суддя В.В. Литвинова