15.04.26

Харківський районний суд Харківської області
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15.04.2026
селище Покотилівка Харківської області
Справа №753/19023/24
Провадження №2/635/2780/2026
Харківський районний суд Харківської області у складі:
головуючого судді – Карасави І.О.,
секретаря судового засідання – Федотова Д.Є.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ), Орган опіки та піклування Дарницької районної державної адміністрації м. Києва про зміну прізвища дитини та внесення змін до актового запису про народження дитини,
УСТАНОВИВ:
Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача
ОСОБА_1 (далі-позивач), яка діє в інтересах ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом до ОСОБА_3 (далі-відповідач).
У позовній заяві просить суд винести рішення про зміну прізвища дитині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на прізвище ОСОБА_6 . Зобов?язати Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Київ, внести зміни до актового запису №22 від 02 листопада 2012 року, складено: Виконавчим комітетом Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області про народження ОСОБА_2 , змінити прізвище «КЛОК » на « ОСОБА_7 », та після внесення змін видати відповідне Свідоцтво.
В обґрунтування позовних вимог зазначила, 12 травня 2012 року у виконавчому комітеті Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , актовий запис №3.
11 грудня 2013 року Харківський районний суд Харківської області виніс рішення про розірвання шлюбу між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 . 02 червня 2014 року Харківський районний суд Харківської області виніс рішення про стягнення з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2014 року і до повноліття ОСОБА_2 .
19 березня 2022 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_4 , який зареєстрований Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 435. Після реєстрації прізвище чоловіка – ОСОБА_9 , дружини – ОСОБА_9 .
Від даного шлюбу маємо двох дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Вся родина, у складі 5 осіб, проживають однією сім`єю у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У ОСОБА_12 дуже гарні стосунки з вітчимом ОСОБА_13 , дитина дуже прив`язана до нього, вважає своїм батьком.
У всій родині прізвище « ОСОБА_9 », ОСОБА_14 постійно відчуває себе зайвою через інше прізвище, наче вона не є членом сім`ї. 
Відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, малолітня донька постійно проживає разом з позивачем та іншими дітьми, відповідач не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не проявляє ініціативи щодо її виховання, не цікавиться щоденним життям дитини, не здійснює матеріальне утримання та не надає будь-яку іншу допомогу тощо. При цьому, у дитини постійно виникають питання щодо різних прізвищ. Оскільки, батько добровільно вирішити питання про зміну прізвища дитини не бажає, позивач вимушена звернутися до суду із даним позовом.
Винесення рішення про зміну прізвища буде відповідати інтересам дитини.
Зі сторони відповідача до суду у встановлений законом строк відзив відповідно до вимог статті 178 ЦПК України і всі докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надіслано, зустрічний позов не пред`явлено.
Письмових пояснень від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору до суду не надходило.
У судовому засіданні позивачка позовні вимоги підтримала та просили їх задовольнити, посилаючись на аргументи, які були викладені у позовній заяві.
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_4 у судовому засіданні підтримав позицію позивача та просив задовольнити позов. 
Відповідач та його представник у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялася своєчасно та належним чином, причини неявки, на момент розгляду справи, суду не повідомили.
Відповідно до частини 1, 3 статті 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи(його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки.
Станом на час призначення розгляду справи, а саме 13:00 годину 13.04.2026 жодних заяв та клопотань від відповідача та його представника не надходило. 
Адвокат відповідача Ніколенко С.А. та відповідач ОСОБА_3 своєчасно не повідомили суд про причини своєї не явки у судове засідання, яке було призначене на 13.04.2026.
Враховуючи те, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки, виходячи з розумних строків розгляду справи та враховуючи інтереси дитини, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача та його представника.
Рух справи
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 25 листопада 2024 року відкрито провадження в справі, призначено до розгляду в підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 01 липня 2025 року визнано заявлений представником відповідача відвід складу суду необґрунтованим. Передано заяву про відвід головуючого у справі для її вирішення у порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області Назаренко О.В. від 14 липня 2025 року у задоволенні заяви представника відповідача про відвід судді Харківського районного суду Харківської області Карасави І.О. було відмовлено.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 30 липня 2025 року у задоволенні заяви представника відповідача Ніколенко С.А. про відвід секретаря судового засідання Дерелюк К.О. відмовлено.
Ухвалою Харківського районного суду Харківської області від 13 жовтня 2025 року підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду.
Ухвалою судді Харківського районного суду Харківської області від 23 лютого 2026 року у задоволенні заяви представника відповідача Ніколенко С.А. про відвід судді Харківського районного суду Харківської області Карасави І.О. відмовлено.
Дії адвоката Ніколенко С.А. були визнані такими, які суперечать завданню цивільного судочинства та суд розцінив їх, як спосіб затягування розгляду справи, що мають ознаки зловживання процесуальними правами.
Ураховуючи те, що діям адвоката вже була надана належна оцінка, заява позивача від 23.02.2026 про вжиття заходів процесуального примусу відносно адвоката Ніколенка С.А. задоволенню не підлягає.
Встановлені фактичні обставини справи, застосовані норми права та мотиви суду
Вислухавши пояснення позивача, представника відповідача, третьої особи, заслухавши думку неповнолітньої дитини, дослідивши наявні у справі докази та надавши їм відповідну оцінку, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 вбачається, 12 травня 2012 року у виконавчому комітеті Малороганської сільської ради Харківського району Харківської області зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_3 , актовий запис №3.
Від даного шлюбу мають дитину, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серія НОМЕР_2 .
Відповідно до рішення Харківського районного суду Харківської області від 11 грудня 2013 року шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_8 було розірвано. Прізвище дружини ОСОБА_8 після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_15 ».
Згідно рішення Харківського районного суду Харківської області від 02 червня 2014 року стягнення з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_8 аліментів на утримання малолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 23 квітня 2014 року і до повноліття ОСОБА_2 .
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 слідує, 19 березня 2022 року ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_4 , який зареєстрований Дарницьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 435. Після реєстрації прізвище чоловіка – ОСОБА_9 , дружини – ОСОБА_9 .
Від даного шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Позивачка разом з дитиною ОСОБА_16 та її чоловіком ОСОБА_4 та іншими дітьми проживають спільно однією сім`єю у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою від 04.04.2022 №3002-5000720720720.
Згідно вимог статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках(ч. 1 ст. 13 ЦПК України).
Відповідно до статті 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до частини 8 статті 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.
Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.
Статтею 157 СК України встановлено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини.
Згідно положень статті 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.
Відповідно до статті 148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за її згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини.
За змістом правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 15 серпня 2018 року у справі №759/3363/16-ц, тлумачення частини п`ятої статті 148 СК України дозволяє зробити висновок, що при вирішенні спору між батьками щодо зміни прізвища дитини приймаються до уваги обставини, які мають свідчити про те, що зміна прізвища дитини відповідає її інтересам. До них відноситься: виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини; інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Тобто інтереси дитини є пріоритетними і визначальними для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. Інтереси дитини у зміні прізвища можуть полягати у її бажанні, звичках, прив`язаності до членів сім`ї.
Згідно частини 3 статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.
Відповідно до статті 28 ЦК України, ім`я фізичної особи, яка є громадянином України, складається із прізвища, власного імені та по батькові, якщо інше не випливає із закону або звичаю національної меншини, до якої вона належить.
Реєстрація прізвища дитини проводиться органами РАЦС, коли між батьками досягнуто згоди.
Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.
Так, позивачка зазначає, що відповідач впродовж тривалого часу ухиляється від виконання батьківських обов`язків, малолітня донька постійно проживає разом з позивачем та іншими дітьми, відповідач не виявляє інтересу до внутрішнього світу дитини, не проявляє ініціативи щодо її виховання, не цікавиться щоденним життям дитини, не здійснює матеріальне утримання та не надає будь-яку іншу допомогу тощо. При цьому, у дитини постійно виникають питання щодо різних прізвищ. У  ОСОБА_12 дуже гарні стосунки з вітчимом ОСОБА_13 , дитина дуже прив`язана до нього, вважає своїм батьком. У всій родині прізвище « ОСОБА_9 », ОСОБА_14 постійно відчуває себе зайвою із-за іншого прізвища, наче вона не є членом сім`ї. 
Також у судовому засіданні дала пояснення третя особа – ОСОБА_17 , який повідомив, що починаючи з грудня 2021 року знайомий з дитиною ОСОБА_16 . Після укладання шлюбу(2022) з її мамою ОСОБА_18 проживають усі разом однією сім`єю. Дитина ОСОБА_14 називає його батьком, разом з дружиною утримують її та турбуються. Дитина бажає змінити прізвище на ОСОБА_9 , оскільки їй не комфортно мати інше прізвище ніж у інших членів її родини.
У судовому засіданні, в порядку ч.2 ст.171 СК України, судом була заслухана думка дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щодо зміни її прізвища, яка зазначила, що їй 13 років та вона навчається у школі у 8 класі, разом проживає з батьками мамою ОСОБА_19 та татом – ОСОБА_13 . Має з ним гарні стосунки та вважає його своїм татом. Усі знайомі та друзі знають її за прізвищем ОСОБА_9 , хоча офіційне вона має прізвище ОСОБА_15 . Повідомила суд, що дуже хоче змінити прізвище на ОСОБА_9 , це є її особистим бажанням та вона просила маму звернутися до суду для вирішення цього питання.
Відповідно до статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення до справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до частини 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.
Згідно із частиною першою статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України).
За змістом частин першої-третьої статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу(групи доказів).
Під час вирішення спору, суд приймає до уваги, що, у 2022 рокці ОСОБА_8 уклала шлюб з ОСОБА_4 , після реєстрації шлюбу прізвище чоловіка є ОСОБА_9 , та дружини також – ОСОБА_9 . Від шлюбу мають двох дітей: ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Уся родина, у складі п`ятьох осіб, проживають однією сім`єю у квартирі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Дитина ОСОБА_14 у судовому засіданні підтвердила своє бажання змінити прізвище ОСОБА_15 на ОСОБА_9 та надала згоду.
Урахувавши наведене, суд вважає, що інтереси дитини ОСОБА_12 є пріоритетними і визначальними для вирішення спору щодо зміни прізвища дитини. 
Оцінивши докази на їх належність, достатність, достовірність та логічний взаємозв`язок, суд дійшов висновку, що вимога позивача про зміну прізвища дитини знайшла своє підтвердження в ході розгляду справи, є доведеною, відповідає інтересам дитини та є такою, що підлягає задоволенню.
Щодо позовної вимоги про зобов`язання органу державної реєстрації актів цивільного стану внести зміни до актового запису про народження дитини та видати нове свідоцтво про народження, суд зазначає таке.
Відповідно до положень Сімейного кодексу України та Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», внесення змін до актового запису цивільного стану та видача відповідного свідоцтва здійснюється органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі рішення суду, що набрало законної сили.
У разі надання судом дозволу на зміну прізвища дитини, таке рішення є самостійною та достатньою правовою підставою для звернення до органу державної реєстрації актів цивільного стану та проведення відповідних реєстраційних дій.
Отже, додаткове зобов`язання органу державної реєстрації актів цивільного стану вчинити зазначені дії не є необхідним для ефективного захисту прав позивача, а обраний спосіб захисту в цій частині не відповідає вимогам законодавства.
За таких обставин позовна вимога в цій частині задоволенню не підлягає.
Щодо розподілу судових витрат
За правилами частини 2 статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається на сторони пропорційно задоволенню заявлених позовних вимог. При пред`явленні позову позивач сплатив судовий збір у розмірі 1 211,00 гривень. Таким чином, вказана сума судового збору підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 5, 12, 81, 141, 247, 263-265, 315 ЦПК України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: ОСОБА_4 , Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції(м. Київ), Орган опіки та піклування Дарницької районної державної адміністрації м. Києва про зміну прізвища дитини та внесення змін до актового запису про народження дитини – задовольнити частково.
Надати дозвіл ОСОБА_1 на зміну прізвища дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з « ОСОБА_15 » на « ОСОБА_9 » без згоди батька – ОСОБА_3 .
В іншій частині позову – відмовити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1211,20 гривень.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30-ти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Учасники справи:
позивач – ОСОБА_1 , місце проживання(перебування): АДРЕСА_2 ;
відповідач – ОСОБА_3 , зареєстроване у встановленому законом місце проживання(перебування): АДРЕСА_3 ;
третя особа – ОСОБА_4 , зареєстроване у встановленому законом порядку проживання(перебування): АДРЕСА_1 .
третя особа – Дарницький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві ЦМУ Міністерства юстиції(м. Київ), місцезнаходження: 02099, м. Київ, вул. Заслонова, буд. 16;
третя особа – Орган опіки та піклування Дарницької районної державної адміністрації м. Києва, місцезнаходження: 02068, м. Київ, вул. Олександра Кошиця, буд.11.

Повний текст рішення складено 15.04.2026

Суддя           І.О.КАРАСАВА