Справа № 740/936/26 
Провадження № 3/740/297/26 

ПОСТАНОВА
іменем України
20 березня 2026 року м.Ніжин
Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:
судді Олійника В.П., при секретарі Пучка М.С.,
з участю особи, яка притягується до адміністративної відповідальності,- ОСОБА_1 , 
розглянувши матеріали, які надійшли із Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, проживаючої в АДРЕСА_1 ,
за ст.124, ст.122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
встановив:
ОСОБА_1 20 лютого 2026 року в 11-20 год в м.Ніжині Чернігівської області по вул.Ягідній поблизу буд.20, керуючи автомобілем Nissan NV200, номерний знак НОМЕР_1 , в порушення п.12.1. Правил дорожнього руху (під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним), не вибрала безпечної швидкості руху, щоб мати змогу постійно контролювати його та безпечно керувати ним, не була уважною і не стежила за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміни, внаслідок чого здійснила наїзд на собаку, яка стояла на дорозі, у результаті чого керований нею автомобіль отримав механічні пошкодження, у подальшому ОСОБА_1 , в порушення вимог п.2.10. а ПДР (уразі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди), вчинивши дорожньо-транспортну пригоду, залишила її місце. 
Свідки, потерпілі поліцейським у протоколах за ст.124, ст.122-4 КУпАП не зазначені. 
Дані протоколи, які відповідно до автоматичного розподілу передані на розгляд судді Олійнику В.П., і які призначено до розгляду в судове засідання на 09 березня 2026 року, стосуються подій за участі ОСОБА_1 , дії якої кваліфіковані поліцейським за ст.ст.124, 122-4 КУпАП, у зв`язку з чим вказані справи підлягають об`єднанню в одне провадження, про що заперечення ОСОБА_1 під час судового розгляду 09 березня 2026 року відсутні.
У судовому засіданні 09 березня 2026 року ОСОБА_1 пояснила, що керувала мікроавтобусом і бачила на дорозі собаку «…рижого кольору…», її швидкість руху була близько 30 км/год; куди поділась собака-вона не бачила, нічого не відчувала; дорога є грунтовкою і автомобілі постійно підкидує, вона не зупинилась; була неуважною; підтверджує обставини згідно з протоколами і визнає винуватість; має водійський стаж близько 18 років; собака, яка загинула, належить ОСОБА_2 .
Відповідно до заяви від 19 березня 2026 року ОСОБА_1 просить подальший розгляд справи проводити за її відсутності, раніше подані нею пояснення у судовому засіданні підтримує.
До протоколів поліцейським додані матеріали відеозапису, які безпосередньо відтворені у судовому засіданні 09 березня 2026 року, відповідно до якого руда собака значного розміру у денний час перебуває без руху на засніженій дорозі поблизу сміттєвих баків, мікроавтобус без зменшення швидкості і без зміни напрямку руху переїжджає дану собаку, мікроавтобус підкинуло, останній поїхав без зупинки, собака із видими ознаками ушкоджень та конвульсій залишається на дорозі.
Вказані дані з відео, яке є одним із доказів згідно з ст.251 КУпАП, ОСОБА_1 у судовому засіданні 09 березня 2026 року не заперечуються.
Відповідно до постанови Ніжинського РУП ГУНП в Чернігівській області від 07 березня 2026 року, наданої на запит суду від 09 березня 2026 року, кримінальне провадження, внесене до ЄРДР за №12026270380000096 21 лютого 2026 року за ч.1 ст.299 КК України (по факту наїзду 20 лютого 2026 року автомобілем на собаку, яка померла на місці) закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Дані щодо скасування даної постанови суду станом на 20 березня 2026 року не подані.

Відповідно до п.1.10. ПДР дорожньо-транспортна пригода подія, що сталася під час руху транспортного засобу, внаслідок якої загинули або поранені люди чи завдані матеріальні збитки.
Пунктом 12.1. ПДР передбачено, що водій під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху повинен ураховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно з п.2.10. (а) ПДР у разі причетності до дорожньо-транспортної пригоди водій зобов`язаний негайно зупинити транспортний засіб і залишатися на місці пригоди.

Адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна; за ст.122-4 КУпАП-за залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Згідно з даними протоколів із схемою місця ДТП, на якій відображені пошкодження керованого ОСОБА_1 мікроавтобуса (пошкоджене ЛФП переднього бампера), дослідженого у судовому засіданні відеозапису, пояснень ОСОБА_1 у судовому засіданні, вбачається, що останньою, як водієм автомобіля, при наявній перешкоді для руху-рудій собаці значного розміру, яка без руху стояла на засніженій дорозі по напрямку руху автомобіля і на значній відстані до нього, не вчинено будь-яких дій по зменшенню швидкості руху, гальмування чи зміні його напрямку, внаслідок чого був здійснений наїзд на дану собаку, при цьому керований нею автомобіль внаслідок наїзду підкинуло, у результаті чого ОСОБА_1 мала розуміти про наїзд на перешкоду, також нею після наїзду на собаку не вчинено дій по зупинці автомобіля, зокрема і для надання допомоги собаці, яка внаслідок наїзду загинула, тобто ОСОБА_1 порушені п.12.1., п.2.10.а ПДР, і наїзд на собаку було вчинено внаслідок порушення ПДР.
Доводи ОСОБА_1 про те, що вона рухалась із допустимою швидкістю, не спростовують факту порушення нею п.12.1. ПДР, оскільки при виборі певної швидкості руху транспортного засобу водій повинен врахувати ряд факторів, зокрема дорожню обстановку, дорожнє покриття, освітлення, видимість проїзної частини, та стан самого автомобіля, з метою забезпечення безпечного управління транспортним засобом як для водія, його пасажирів, та для інших учасників дорожнього руху, та повноцінного контролю руху на ньому. Тому, навіть рух транспортного засобу у межах допустимої норми швидкості руху за ПДР, ще не є беззаперечним свідченням повного дотримання правил дорожнього руху, оскільки обрана швидкість руху водія може не відповідати дорожній обстановці. 
Також, у разі виникнення небезпеки для руху або перешкоди, яку водій об`єктивно спроможний виявити, він повинен негайно вжити заходів для зменшення швидкості аж до зупинки транспортного засобу або безпечного для інших учасників руху об`їзду перешкоди (п.12.3. ПДР).
Також суд наголошує, що за правилами дорожнього руху України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі (п.2.3. б ПДР), що водієм ОСОБА_1 дотримано не було. 
Усі водії транспортних засобів мають усвідомлювати, що керують джерелом підвищеної небезпеки, та мають беззаперечно дотримуватись усіх Правил дорожнього руху України, з метою недопущення створення небезпеки для інших учасників дорожнього руху, а також в тому числі і тварин. 
Водій має реагувати на будь-яку зміну дорожньої обстановки, оскільки в даному випадку для водія ОСОБА_1 виникла перешкода для руху у виді собаки, однак це могла бути і людина.
Також судом враховується, що собака у розумінні ЦК України вважається майном і внаслідок її смерті було завдано збитків, крім того, автомобіль самої ОСОБА_1 був також пошкоджений, у зв`язку з чим у ОСОБА_1 були підстави вважати, що подія може мати ознаки дорожньо-транспортної пригоди, а отже водії, які до неї причетні, мають залишатись на місці та не пересувати транспортні засоби, що останньою не вчинено.
У протоколах про адміністративні правопорушення за ст.ст.124, 122-4 КУпАП поліцейським не конкретизовані дані про собаку, її власника чи законного володільця, дотримання чи недотримання правил її утримання, при цьому факт можливого порушення правил тримання собаки (в тому числі під час вигулу), є самостійним складом адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачене ч.1 ст.154 КУпАП, що не виключає наявності складу іншого адміністративного правопорушення (у даному випадку передбаченого ст.124 КУпАП) у іншого учасника ДТП. 
Вказані вище докази у сукупності поза розумнім сумнівом підтверджують порушення ОСОБА_1 , як водієм, правил дорожнього руху, що спричинило наїзд на собаку, яка загинула, пошкодження керованого транспортного засобу, і в подальшому-залишення місця ДТП, що є підставою для притягнення до адміністративної відповідальності за ст.124, ст.122-4 КУпАП, якими передбачена адміністративна відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів та іншого майна, та залишення водіями транспортних засобів на порушення встановлених правил місця дорожньо-транспортної пригоди, до якої вони причетні.
Якщо особа вчинила кілька адміністративних правопорушень, справи про які одночасно розглядаються одним і тим же органом (посадовою особою), стягнення накладається в межах санкції, встановленої за більш серйозне правопорушення з числа вчинених (ч.2 ст.36 КУпАП).
При накладенні стягнення суд відповідно до ч.2 ст.33 КУпАП враховує характер вчинених правопорушень, які становлять підвищену суспільну небезпеку у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху і скоєних в умовах воєнного стану, що є підставою для накладення адміністративного стягнення за ст.122-4, ст.124 КУпАП із врахуванням ч.2 ст.36 КУпАП в межах санкції ст.122-4 КУпАП у виді позбавлення права керування транспортними засобами, оскільки остання в результаті ДТП завдала шкоду не лише транспортному засобу, а й тварині, яка загинула в результаті ДТП, та залишила її на місці пригоди, що є необхідним для виправлення ОСОБА_1 та попередження вчинення ним інших правопорушень.

Відповідно до ст.40-1 КУпАП, ст.4 Закону України «Про судовий збір» 665 грн 60 коп судового збору підлягають стягненню із ОСОБА_1 в дохід держави. 

При розгляді справи суд виходить виключно із тих доказів, що надані поліцейським до протоколу про адміністративне правопорушення, та особою, яка притягується до адміністративної відповідальності, під час судового розгляду, із врахуванням змагальності сторін та свободи в поданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Керуючись ст.ст.33, 36, 40-1, 283 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суд,- 
постановив:
Справи про притягнення до адміністративної відповідальності 740/936/26 (провадження 3/740/297/26), 740/938/26 (провадження 3/740/298/26) відносно ОСОБА_1 за ст.124, ст.122-4 КУпАП,-об`єднати в одне провадження та вважати номером справи 740/936/26 (провадження 3/740/297/26).
Притягнути до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ст.124, ст.122-4 КУпАП і накласти на неї адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами настрок 01 (один) рік 06 (шість) місяців.
Стягнути із ОСОБА_1 в дохід держави 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн 60 коп судового збору.
Реквізити для сплати судового збору: отримувач ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, код отримувача (ЄДРПОУ) 37993783, банк отримувача Казначейство України (ЕАП), номер рахунку (IBAN) UA908999980313111256000026001, код класифікації доходів бюджету 22030106.
Строк звернення постанови до виконання три місяці.
Постанова може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області протягом десяти днів з дня її винесення.
Суддя В.Олійник.