Справа №295/8970/25
Категорія 59
2/295/454/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2026 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:
Головуючого судді Чішман Л.М.,
за участю секретаря судового засідання Лайчук В.В.,
позивача ОСОБА_1 її представника ОСОБА_2 , відповідача ОСОБА_3 , його представника ОСОБА_4 , третьої особи ОСОБА_5 

розглянувши в відкритому судовому засіданні, в залі суду в м. Житомирі, цивільну справу за позовом ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем, визнання права на спадщину, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 , - 
ВСТАНОВИВ:
Позивачі звернулися до суду з позовною заявою, в якій просять:
- встановити факт постійного проживання однією сім`єю позивачів зі своїм зятем ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та померлим ІНФОРМАЦІЯ_2 , впродовж не менше ніж п`яти років до часу відкриття спадщини, після смерті ОСОБА_8 ;
- визнати позивачів спадкоємцями четвертої черги після смерті ОСОБА_8 ;
- надати позивачам право на спадкування після смерті ОСОБА_8 ;
- стягнути з відповідача на користь позивачів судові витрати.
В обґрунтування позовної заяви зазначено, що спадкодавець ОСОБА_8 за життя, 09.08.2003, уклав шлюб з - ОСОБА_9 . 
ОСОБА_10 є донькою ОСОБА_1 та рідньою сестрою ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 померла, після чого ОСОБА_8 переїхав на проживання в житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав ОСОБА_1 . В даному будинку спадкодавець ОСОБА_8 був зареєстрований та проживав разом з позивачами, підтримували тісні родинні стосунки, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, купували продукти, разом харчувалися, допомагали один одному в житті та побуті, спільними коштами оплачували комунальні послуги, однією родиною проводили всі свята.
У 2016 році ОСОБА_8 тяжко захворів та був госпіталізований до лікарні, де він проходив стаціонарне лікування. Йому був поставлений діагноз гострий інфаркт міокарда. На протязі всього періоду лікування в стаціонарі, позивачі чутливо дбали про хворого, за власні кошти купували всі необхідні ліки, дорогі уколи, приносили в лікарню відповідне дієтичне харчування.
Після проходження лікування та виписки з лікарні, позивачі перевезли  ОСОБА_8 до себе додому за адресою: АДРЕСА_1 , де всі разом залишилися проживати та, у зв`язку з різким погіршення стану здоров`я ОСОБА_8 , останній довгий період часу не міг сам себе обходити, фактично був у безпорадному стані. Догляд за ним здійснювали позивачі  ОСОБА_6 , ОСОБА_7  та їхня мама ОСОБА_1 . Фактично позивачі забезпечували хворого ОСОБА_8 відповідними ліками, які купували за власні грошові кошти, забезпечували хворого відповідним дієтичним харчуванням. В такий спосіб, як зазначають позивачі, останні протягом тривалого часу опікувалися, матеріально забезпечували, надавали всіляку іншу допомогу хворому ОСОБА_8 , який в силу тяжкої хвороби певний час фактично був у безпорадному стані.
Після проходження лікування, ОСОБА_8 було присвоєно 3-ю групу інвалідності.
В подальшому, спадкодавець ОСОБА_8 разом з позивачами ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , у 2017 році знялися з реєстрації в житловому будинку АДРЕСА_1 та разом зареєструвалися в житловому будинку АДРЕСА_2 .
Після зміни реєстрації позивачі і надалі проживали з хворим ОСОБА_8 однією сім`єю, в житловому будинку АДРЕСА_1 , оскільки останній не міг залишатися сам без стороннього нагляду. Позивачі вели спільне господарство, та надавали ОСОБА_8 необхідну допомогу, були пов?язані спільним побутом.
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер.
Після смерті ОСОБА_8 , приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В., за заявою спадкоємця ОСОБА_3 була заведена спадкова справа № 19/25 у спадковому реєстрі за номером 73947086.
До складу спадкового майна після смерті ОСОБА_8 входить 47/100 частини житлового будинку АДРЕСА_3 , який спадкодавець ОСОБА_8 отримав у спадок після смерті своєї дружини ОСОБА_12 , який остання набула за життя згідно договору дарування від 03.09.2009, посвідченого Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В. та належав їй на праві особистої приватної власності.
Відповідач не визнає того факту, що позивачі прийняли спадщину фактичними діями, не визнає, що позивачі опікувалися спадкодавцем ОСОБА_8 , надавали останньому матеріальну моральну допомогу, в той час коли спадкодавець потребував такої допомоги в зв`язку з тяжкою хворобою, а відтак не визнає за позивачами права на спадкування, як за спадкоємцями в порядку ст. 1264, 1259 ЦК України, у зв`язку з чим між сторонами існує спір про право.
Ухвалою суду від 03.07.2025 відмовлено позивачам у задоволенні заяви про забезпечення позову.
Ухвалою суду від 08.07.2025 позовну заяву залишено без руху (а.с. 52).
Ухвалою суду від 16.07.2025 у справі відкрито загальне позовне провадження (а.с. 62).
05.09.2025 судом отримано відзив на позовну заяву, в якому ОСОБА_3 просив відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 77-79).
В обґрунтування відзиву зазначив, що посилання позивачів на спільне проживання разом із спадкодавцем не менш як п?ять років до дня відкриття спадщини, наявність між ними спільного бюджету - не відповідає дійсності та не підтверджено жодним доказом.
Відповідно до вимог Указу Президента Україні від 24.02.2022 N?64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» рядового ОСОБА_8 визнано таким, що 25.02.2022 прибув до військової частини НОМЕР_1 та зараховано в списки особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення, на продовольче забезпечення з 25.02.2022.
З початку повномасштабного вторгнення російської федерації (далі рф) на територію України та до дня своєї смерті ОСОБА_8 перебував у лавах Зборойних Сил України, приїздив у відпустки до своєї дружини - ОСОБА_5 , з якою проживав, починаючи з 2018 року за адресою: АДРЕСА_4 , вів з нею спільне господарство та мав спільний бюджет.
Починаючи з 2009 року по 2022 рік (до дня повномасштабного вторгнення рф на територію України) ОСОБА_13 постійно працював водієм вантажівки за кордоном. Відповідач не може заперечити ту обставину, що його син завжди допомагав родині ОСОБА_14 та мав гарні стосунки із колишньою тещею - ОСОБА_1 , але це не надає правових підстав для встановлення факту щодо спільного проживання разом із померлим спадкодавцем не менш як п?ять років до часу відкриття спадщини та надання права на спадкування.
Позивачі, звертаючись до суду з даним позовом, не повідомили про загибель ОСОБА_8 на війні, під час виконання бойового завдання, не повідомили про наявність у нього дружини - ОСОБА_5 , яка постійно проживала разом з ним, завжди його підтримувала та врешті-решт здійснила його поховання.
Так, сповіщенням сім?ї №1122 від 05.01.2025 дружину ОСОБА_8 - ОСОБА_5 , було сповіщено, що старший сержант ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , технік 2-ї стрілецької роти військової частини НОМЕР_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Спадкоємцями за законом першої черги спадкування після смерті спадкодавця, які в установленому законом порядку спадщину прийняли є батько померлого - ОСОБА_3 та його дружина ОСОБА_5 . Інших осіб, які мають право на спадкування після смерті ОСОБА_8 не має.
Відповідно, ОСОБА_3 та ОСОБА_5 звернулися до приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Катюхи О.В. із заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_8 .
В період з 24.02.2022 і до смерті спадкодавець перебував на військовій службі, 30.08.2024 - укладено шлюб із ОСОБА_5 . 
Позовна вимога про надання відповідачам право на спадкування після смерті померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 без заявленої зміни черговості за ст. 1259 ЦК України є безпідставною, позивачі не заявляють й не доводять підстав для зміни черговості спадкування.

Ухвалою суду від 16.10.2025 залучено до участі у даній справі ОСОБА_5 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, витребувано у приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Катюхи О.В. належним чином завірену копію спадкової справи №19/25, заведеної до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 (а.с. 95).
04.12.2025 від третьої особи ОСОБА_5 надійшли письмові пояснення, в яких остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с. 119).
В обґрунтування таких письмових пояснень ОСОБА_5 посилалась на ідентичні обставини, якими обґрунтований відзив на позовну заяву ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 06.01.2026 витребувано у Комунального підприємства «Лікарня №1» Житомирської міської ради виписку та медичну інформацію із історії хвороби ОСОБА_8 (а.с. 160).
05.03.2026 позивачами подано до суду заяву, у якій останні просили, крім раніше зазначених позовних вимог, змінити їм черговість одержання права на спадкування з четвертої черги на першу чергу спадкування за законом (а.с. 167-171).
Крім цього, 05.03.2026 представником позивачів подано клопотання про витребування доказів, в якому останній просив витребувати у КП «Лікарня №2 ім. В.П. Павлусенка» Житомирської міської ради виписку та медичну інформацію із історії хвороби покійного ОСОБА_8 (а.с. 172-174).
В судовому засіданні 05.03.2026 протокольною ухвалою відмовлено в прийнятті уточнених позовних вимог, та у задоволенні клопотання про витребування доказів.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.
ОСОБА_1 пояснила, що має законне право на спадкування майна її померлої доньки. Квартиру АДРЕСА_5 , ОСОБА_1 разом зі своїм чоловіком подарували в якості весільного подарунку доньці ОСОБА_15 в день весілля. Згодом ОСОБА_8 та донька ОСОБА_1 вирішили продати вказану квартиру, а за отримані від такого продажу кошти, ними була придбано інше житло за адресою: АДРЕСА_6 . Донька померла, після її смерті в спадщину вступив ОСОБА_8 . Протягом 5 років до початку повномасштабного вторгнення рф на територію України ОСОБА_8 працював водієм-далекобійником, проте його постійним та єдиним місцем проживання була адреса: АДРЕСА_1 . Пояснила, що знайома з ОСОБА_5 , оскільки ОСОБА_8 приводив останню додому до позивача з метою познайомити їх між собою. Коштів, які отримував ОСОБА_8 за кордном, вистачало останньому для повного самостійного забезпечення власних потреб. Після інфаркту ОСОБА_8 не міг самостійно себе обслуговувати протягом шести місяців, у зв`язку з чим ОСОБА_1 надавала йому сторонню допомогу.

Відповідач ОСОБА_3 заперечував проти задоволення позовних вимог. Пояснив, що надані позивачем ОСОБА_1 та її представником ОСОБА_2 пояснення не відповідають дійсності. Його син ОСОБА_8 після отримання інфаркту у 2015 році перебував у лікарні трохи більше тижня, після чого декілька днів побувши вдома, почав працювати водієм. Під час перебування сина у лікарні ОСОБА_3 також відвідував ОСОБА_8 . ОСОБА_3 та його син ОСОБА_8 допомагали один одному – батько купив сину автомобіль з метою отримання прибутку, а син допомагав батьку будувати будинок за адресою: АДРЕСА_7 . Також повідомив, що його син одружився з ОСОБА_5 у 2024 році, однак з 2018 року останні проживали разом у цивільному шлюбі.
Представник ОСОБА_3 – адвокат Демчик Н.О., зазначила, що позивачами жодним чином не доведено підстав для задоволення позову, вимоги про зміну черговості одержання спадщини не заявлено, встановлення факту проживання однією сім"єю не створює юридичних наслідків для позивачів, позовні вимоги є необґрунтованими та не доведеними, тому просила відмовити у їх задоволенні.
Третя особа ОСОБА_5 пояснила, що з 2019 року вела спільне господарство з ОСОБА_8 , проживали разом за адресою: АДРЕСА_8 . Останній дійсно дуже добре відносився до позивачки ОСОБА_1 , привозив їй продукти харчування, коли приїзжав востаннє – дав 5000, 00 грн. Просила відмовити в задоволенні позову.
В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 .
Свідок ОСОБА_16 пояснила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 –є її племінниками, ОСОБА_1 –є її рідною сестрою, ОСОБА_3 – сват її сестри, ОСОБА_5 не знає. Пояснила, що місцем реєстрації ОСОБА_8 з 1999 року був приватний будинок ОСОБА_1 . Після смерті племінниці ОСОБА_15 , ОСОБА_8 постійно проживав у ОСОБА_1 , потребував сторонньої допомоги після хвороби. Зазначила, що в подальшому ОСОБА_8 сторонньої допомоги не потребував, проходив військову службу. Відносини між відповідачем та його сином були поганими.

Свідок ОСОБА_17 пояснила, що ОСОБА_6 – є її колишній зять, ОСОБА_1 – сваха. Зазначила, що на момент початку війни ОСОБА_8 міг сам себе обслуговувати та не потребував сторонньої допомоги. Зі слів позивача свідку відомо, що ОСОБА_8 проживав разом з позивачами, ОСОБА_1 постійно турбувалася про нього – готувала їжу, прала речі. Востаннє бачила ОСОБА_8 20.01.2024.

Свідок ОСОБА_18 пояснила, що є невісткою позивача ОСОБА_1 . Знає ОСОБА_8 з 1999 року, відколи останній зустрічався з ОСОБА_12 . Останні 5 років, з яких 3 роки перебував на військові службі, ОСОБА_19 проживав за адресою: АДРЕСА_1 , вів спільне господарство з позивачами. Завдяки допомозі ОСОБА_1 стан здоров`я ОСОБА_8 після інфаркту стабілізувався. Відносини між відповідачем та його сином були поганими. Після смерті ОСОБА_15 будинок по АДРЕСА_7 був переоформлений на ОСОБА_8 . Останній, працюючи за кордоном, допомагав ОСОБА_1 , інколи давав кошти. Під час перебування ОСОБА_8 за кордоном його пенсійна картка була у ОСОБА_1 , яка мала можливість знімати з неї кошти, однак на власні потреби таких коштів не витрачала, передавала їх ОСОБА_8 . 

Виконуючи приписи ч. 1 ст. 264, ч. 4 ст. 265 ЦПК України та даючи мотивовану оцінку аргументам, наведеними учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, в тому числі вирішуючи питання про те, чи було порушено права позивачів, за захистом яких вони звернулась до суду, а також доказам, якими вони підтверджуються, зазначаючи норми права, які були застосовані судом та мотиви їх застосування, суд дійшов наступного висновку.
Встановлено, що ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_20 (а.с. 37).
09.08.2003 відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_21 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , укладено шлюб, актовий запис №1208, після реєстрації якого ОСОБА_21 змінила прізвище на « ОСОБА_22 » (а.с. 38).
На підставі договору дарування від 03.09.2009, посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В., ОСОБА_11 набула право власності на ідеальної частки у праві спільної часткової власності на житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с. 34-35).
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_11 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_3 (а.с. 39).
Державним нотаріусом Другої Житомирської державної нотаріальної контори Брох А.А. видано свідоцтво про право на спадщину за законом, з якого вбачається, що спадкоємцем майна ОСОБА_11 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , є її чоловік ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , спадщина, на яку видано свідоцтво, складається з 47/100 частин житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 32).
Відповідач ОСОБА_3 є батьком ОСОБА_8 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 (а.с. 81).
Відповідно до вимог Указу Президента Україні від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні» рядового ОСОБА_8 визнано таким, що 25.02.2022 прибув до військової частини НОМЕР_1 та зараховано в списки особового складу частини, поставлено на всі види забезпечення, на продовольче забезпечення з 25.02.2022 (а.с. 82).
31.08.2024 Овідіопольським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Одеському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) зареєстровано шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_5 , актовий запис №87 (а.с. 84).
ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 (а.с. 80).
Сповіщенням сім`ї №1122 від 05.01.2025 ОСОБА_5 сповіщено про те, що старший сержант ОСОБА_8 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуваючи на передовій хірургічній групі поблизу населеного пункту Приморське Запорізької області. Згідно бойового розпорядження, 03.01.2025, старший сержант ОСОБА_8 в складі бойової групи прямував до місця виконання бойового завдання та відчув різке погіршення стану здоров`я, втратив свідомість та в непритомному стані був евакуйований до передової хірургічної групи для проведення подальших реанімаційних дій, однак надана медична допомога та проведені реанімаційні заходи результату не дали (а.с. 83).
15.04.2025 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Катюхою О.В. заведено спадкову справу №19/2025 до майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 (а.с. 98-109).
Заяви про прийняття спадщини до майна померлого ОСОБА_8 подали батько ОСОБА_3 та дружина ОСОБА_5 .
У відповідь на запит нотаріуса про реєстрацію місця проживання ОСОБА_8 управління ведення реєстру територіальної громади Житомирської міської ради повідомило, що за адресою: АДРЕСА_6 зареєстровано місце проживання з 29.01.2016 ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.с 105).
У матеріалах спадкової справи також міститься заява ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_1 , в якій останні просили зупинити вчинення нотаріальної дії – видачу свідоцтв спадкоємцям ОСОБА_8 про право на спадщину, не вчиняти інших нотаріальних дій у спадковій справі №19/2025 (а.с. 109).
На виконання вимог ухвали суду від 06.01.2026 про витребування доказів КП «Лікарня №1» Житомирської міської ради повідомила, що ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.01.2020 по 03.01.2025 на стаціонарному лікуванні не перебував, в померлих за 2025 рік – не значиться (а.с. 165).
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).
Згідно вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, які беруть участь у справі.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства (ч. 1, 2 ст. 15 ЦК України).
Згідно з нормами книги шостої «Спадкове право» ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (ст. 1216 ЦК України).
Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України).
Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України).
До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст. 1218 ЦК України).
Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу (ч. 1, 2 ст. 1258 ЦК України).
Частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними (ч. 1 ст. 1267 ЦК України).
У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).
Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.
Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 ЦК України).
Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї (ч. 1, 3 ст. 1268 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.
Відповідно до змісту ст. 315 ЦПК України, судом можуть бути встановлені юридичні факти, зокрема, факт постійного проживання спадкоємця зі спадкодавцем на день смерті останнього.
Згідно з п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.
Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30.05.2008 якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. У п. 21 вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ч.2 ст.1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.
За змістом даної правової норми, підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкоємцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання спадкодавцеві будь-якої іншої допомоги, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1-3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом.
Під безпорадним станом слід розуміти безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку із чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.
Для набуття права на спадкування фізичною особою, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, необхідна наявність у сукупності всіх п`яти вищезазначених обставин (правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 27 серпня 2020 року у справі №266/2391/16, від 22 квітня 2021 року у справі №331/6453/18 та від 30 серпня 2021 року у справі №445/771/18, від 20 вересня 2022 року у справі №372/3988/20, від 28 червня 2023 року у справі №357/9241/21).
Позивачі заявили вимогу про визнання їх спадкоємцями четвертої черги, за наявності спадкоємців першої черги.
Встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем позивачам необхідно для отримання права на спадщину за законом, що самостійно не породжує юридичних наслідків, тому факт проживання позивачів із спадкодавцем однією сім`єю, в цій справі, не підлягає встановленню, оскільки не породжує юридичних наслідків для позивачів (постанова Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 14.09.2022 № № 295/190/20, провадження № 61-15467св21).
Крім того, позивачі власне підтвердили в судовому засіданні, що протягом останніх 5 років до смерті  спадкодавець ОСОБА_8 не втратив здатність до самостійного забезпечення власних потреб, не був особою яка перебувала в безпорадному стані. 

Керуючись ст. ст. 12, 76, 77, 81, 141, 259, 263-268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:
В задоволенні позовних вимог ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання факту проживання однією сім`єю з спадкодавцем, визнання права на спадщину, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - ОСОБА_5 - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_6 
Позивач: ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_8 
Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса: АДРЕСА_9 , РНОКПП: НОМЕР_9 
Третя особа: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , адреса: АДРЕСА_8 , РНОКПП: НОМЕР_10 

Повний текст рішення виготовлено 16.03.2026.

Суддя      Л.М. Чішман